219 



till Blaslodermets bildning, fa en upplysande fortsatt- 

 ning i foljande afbandling. 



Reclierclies sur rembryogenie des Limaces par 

 Vanbkneoen & WiNDisCHMANN, Mull. Arch. 1841, p. 

 176 t. 7, 8. Aggen af Limax agrestis finnas ym- 

 nigt, lagda i sm^ hopar sardeles vid foten af murar. 

 De motst^ Belgiens starkaste kold , som dodar Heli- 

 ces i allmanhet. Agget bestar, utifian inat, af l:o 

 en tjock hinna af flera lag, 2:o ett tunnt lag af en 

 agghvitaktig vatska, 3:o en tunn hinna, som omslu- 

 ter 4:0 albumen i stor ymnighet, och i hvilken svaf- 

 var en oregelmassigt vriden trcid, troligen den mem- 

 bran, som bar omgifvit vitellus, och 5:o vilellus, som 

 ar mycket liten. Denna visar ofverallt en grynig 

 texlur. Ur dess medelpunkt utgar forst en klar bla- 

 sa, derpa en annanj de upptagas i albumen. "Manne 

 dessa aro analoga med vesic. Purkinjei?'' Vitellus, hvars 

 centrum harvid blifvit Ijusare, delar sig i tva 

 sammanhangande lika halfter, derpa i fyra , atta lo- 

 ber o. s. v., tills den liknar eit hallon, d. v. s. har 

 ^tergcitt till sin ursprungliga kulform, men ar betackt 

 med runda sma upphojningar och ar nagot storre. I 

 dess inre ses nu mer eller mindre tydliga celler, och 

 om kulan pressas utkommer vitellus i form af olje- 

 droppar, Detta ar forsta perioden, som omfattar 

 hogst 24 timmar. Vid andra periodens borjan har 

 omkring vit. bildat sig en hinna, fosterhinnan, hvil- 

 ken ar at ett h^ll tjockare, fosterSmnet, "Blasto- 

 derma", och dess inre celler aro mycket tydliga, 

 samt tilllaga i antal och storlek. Nu borjar rota- 

 tionen, hvilkens liflighet i hog grad beror pa luft- 

 temperaturen, och alllid har samma riktning framat. 

 Den sker genom flimmerrorelse. Det tjockare stallet 

 i fosterhinnan delas genom en insankning i tva lu- 

 berkler, af hvilka den ena, som bildas till clypeus , 

 vaxer i bredd ofver vitellus, den andra, amnet till 



