304 



de aldsla formerna alldeles slulna och iilan armar. De 

 forekomrna endast i Norden, i Skandinavien och vid Pe- 

 tersburg. Hit hora framst de egentliga Sphaeroniterna, 

 LiNNes Krystallaplen (Ol. Resan p. 136, 156^ W. A. H. 

 1740 t. 2 f. 18), Wahlenbergs Echinosphaeriter, dem 

 J. A. Gyllenhaal sa fortrafflligt beskrifvit i W. A. 

 H. 1772, 239. Von Buch har underkastat dem en 

 ny undersokning, och tydligare an hans foregangare 

 visat, att deras organisation hanvisar till Crinoidea. 

 Ytan af den kulformiga kroppen, hvilken bars af en 

 troligen kort stjelk af tunna femkantiga leder, bestar 

 af ett stort antal polyedriska, mest sexkantiga rutor, 

 hvarje genomborrad med ett antal porer. Hos Sph. 

 Aurantium sta dessa porer, inom hvarje ruta, i lika 

 manga sysiemer, som denna har sidor. Hvarje system 

 ar en enkel rad af porer, som borjar vid en af ru- 

 tans vinklar, gar i en parabolisk linea inat, och ater- 

 vander till nasta vinkel, saledes en friangel, hvil- 

 kens tva sidor aro porer och basen en af rutans 

 sidor. Hvarje por i denna triangel ar genom en fin 

 ranna sammanbunden med en molsvarande i narmaste 

 ruta, hvarigenom ater uppkommer ett antal andra, 

 nastan fyrkantiga, rannlade fait, af hvilka hvarje ge- 

 nomskares diagonaliter af suturen mellan tvenne ru- 

 tor. Dessa fait aro ofta vida markbarare an rutor- 

 na, hvarfore de sednare latt ofverses. Sa har nanm- 

 arten Sph. granatum uppkommit. Porerna voro opp- 

 ningar for sugror, liksom ambulacra hos Echini, och 

 ses likaledes pa Actinocrinites, Rhodocrinites och 

 Marsupites. Ischadites Kcenigii Murch. Sil. Syst. t. 

 26 f. U, ar enligt v. B. troligen en oriktigt tecknad 

 Sph. Auranlium. — Hos Sph. Pomum, som aldrig ar 

 funnen utom Sverge, aro porerna slallda pa elt an- 

 nat satt, nemligen inom hvarje ruta i en mangd sma 

 systemor, i hvilka tv^ porer alltid aro forenade med 



hvarandra. 



