339 



standigas Sikbolds iakltagolscr (se form ^rsber, 

 p. 411). Ur agget , som visar veslciila Piirkinjei, 

 macula Wagneri, och giilans markvardiga delning, fram- 

 komma infusorielika ungar, s^dana som ref. sag hos 

 Campanularia (se W. A. H. 1835). De aro icke con- 

 traclila. Med sina svingande cilier glida de fram i 

 vatlnet, rulla sig kring sin langdaxis, och gS med 

 den tjockare andan framat. De samlas forst i mo- 

 derdjurels armar, men forekomma sedan fria. Efter 

 naoron lid fasta de sis' med den bredare andan vid 

 vattenytan med lijelp af en liten luftblasa, som de 

 iippfanga i andgropen, eller vid nagon fast kropp, da 

 denna grop tjenar som siigapparat. Den fria forr 

 bakre andan, blir nu tjockare, far en munnoppning 

 omgifven af en valk, och denna far fyra knolar, 

 hvilka utvaxa till tentakler. Under detta vaxer ocksa 

 hela djuret mycket, och fargen tifvergar fran gul till 

 hvitaktig, men den fasthaftade andan blir smal som 

 en sljelk. Nu okas, redan pa 4:de dagen, tentakler- 

 nas antal, och efter en vecka aro de atta, fyra gan- 

 ger sa langa som kroppens diameter och mycket 

 smala. Kroppen ar nu contraclil och traltformig som 

 en Hydra. Efter annu nagra dagar hafva flera ten- 

 takler tillkommit mellan de atta, och under de 4 

 ursprungliga tentaklerna, uppsta pS inre sidan, mot 

 munnranden, fyra longitudinela valkar (Wiilste), hvil- 

 ka stracka sig derifran anda till bottnen af kroppens 

 ihalighet. I detta tillstand uppsta s. k. gemmer och 

 stoloner, genom hvilka en tvardelning forsiggar och 

 af ett djur sm^ningom blifva flora. Emedlertid till- 

 komma flera tentakler. Den forr vida munnoppnin- 

 gen ar ocksa nu i forhallande mindre och fyrkantig, med 

 sma utbojda lapprander. Man ser, narmare mot ten- 

 takelranden, fyra liksom runda oppningar, stallda i 

 regelmiissig fyrkant; de lillhora de 4 forut beskrifna 

 valkarne, som synas vara intet annat an en dupli- 



