t * 



343 



lexlur, slundom enkcit , men slundom ufskickande 

 nasso It radar, ja, som del tyckes, ibiand utvecklande 

 sig I ill en egen slam med fangorganer. — De Mas- 

 hdrande organcrna besta af en stjelk, barande Iv^ 

 eller flera aflanga, mycket contract ila sackar, och en 

 eller flera tradar, oftast barande sma grupper af bla- 

 sor. — Famcorsranerna och de blasbarande aro sa 

 ordnade, att de omvexia langsefler stammenj de 6f- 

 versta af begge slagen aro mest utbildadej af de 

 nedre finnes hos de forra blolt proboscis, hos de 

 sednare blotl sacken. Begge slagen kunna losgora 

 sig, de forra genom stjelkens bristniug, de sednare 

 genom lossning fran svepet. I stammens ror och alia 

 (Jess appendices ar ett bestandigt saftomlopp, och M. 

 E. anser de contractila sackarna med deras starka 

 inre flimmerrorelse, for impiilsionsorganer, ett slags 

 hjertan. — Hos en annan art, St. prolifera Edw., 

 voro blasorna mer utbildade och af tva slag. Nag- 

 ra, runda, genomskinliga, liknade nastan simorganer- 

 na. Andra voro ovala, opaka, bestodo af tva hinnor, 

 och innehollo en rod kropp Ilk ett nasselorgan, och 

 en mjolklik viitska af spermatozoer. — De roda stri- 

 erna i det inre af proboscides bestodo deremot af 

 spheriska kroppar mycket lika agg. Haraf synes tro- 

 ligt, alt Slephanomia ar ett sammansatt djur, och att 

 de s. k. fi'ingoro-anerna aro honor, de blasbarande 

 hannar, hvilka begge da forholle sig till simorganet 

 och slammen sasom polyperna pS Pennatula. 



Physalier forekomma ej sallan vid Englands ve- 

 stra kuster enligt Couch i Mag. N. H. Ill, 559. 



Diphya elongala Hyndman n. sp., Belfast, var 

 sS genomskinlig, alt den knappt syntes i ett glas 

 valten. De tvenne delarne aro lika, blott att den 

 mindre har spetsiga andan fenlik och ar utan cirri. 

 Circulationen sags "borja i den kanal, som iippkora- 



