2(i? 



fordelning syries \\ bero pa en egen beskaffenhet af 

 gallan, och elt loiliallande nagotnar hknande krap- 

 pens bekanta egenskap, atl hos vertebrater angripa 

 endast benen. Compt. rend. 1841, I, 345. Fr. Not. 

 XVIll, 67. 



Djuret af Hyria bar enligt Gray mantelloberna 

 forenade och forsedda med tva koita, skilda, re(ra- 

 ctila siplioner, liksom Iridina och Leila, ehuiu man- 

 tel intiyckel p^ skalet ej visar nagon inbojning. A. 

 N. H. VI, 310. 



DuvERNOV beskrifver djuret af Ungullna rubra 

 Daudin. Mantein ar oppen framtill, och baktill fin- 

 nes ingen tubus, blott en (ippning for rectum. Folen 

 ar sfor och kkibbb'k. Det ar till Mytllacea D. rak- 

 nar den. Cardo har i hvardera skalet tva lastander, med 

 en grop emellan dem. Den ena af dem ar storre och 

 djupt bifid. I hogra skalet ar denna tand framfor 

 gropen, i den vanstra bakom densamma. Storre de- 

 leii af ligamentet ar inre. A. S. N. XVIII, 110. 



Clavagella Balanorum Scacchi beskrifves i Wgm. 

 A. VI, 181 af Phillippi. CI. vagina adnata, abbre- 

 viata, apertura simplicij valvis subtriangularibusj li- 

 bera tenui, rugosa, parum coiivexa; spinis fistulosis 

 irregulaiibus obscondilis. Hab. in csespilibus Bala- 

 norum prope Neapolin. Roret , hogst 1| tum langt , 

 tunnt, skjuter sallan 1 eller 2 lin. fram,- del fria 

 skalet ar det hogra; det venstra ar fullvaxt ytlerst 

 tunnt j l^s och ligament saknas, eller finnas endast 

 spar af det sednare; af roren, som fran skalet afgS 

 in i fria rum mellan Balanerna, gar vid lostagandet 

 det mesta forloradt och blott deras puncllika opp- 

 ningar i skalens inre Stersta. Djurets mantel ar slu- 

 ten, utom en ringa oppning for den smala foten. Si- 

 phonernas gemensamma del ar i kanten fransad, af- 

 vensa deras egna ror, af hvilka branchialroret ar 

 storst. Mantein pS buksidan tjock ; bakre slutmuskeln 

 storre j en gale p^ hvar sida, halfcirkelformig; ap- 



