264 



en g^ng utgjoide oslronbankar pa hafsboftnen, och 

 genom landets hojning, med bibehallet sammanhang 

 lyflades, opp ofver hafsytan, och sAdana som harrora 

 Iran — menniskor. De forra aro ofta bela2:na lansrt 

 fran hafvet, och osfronen aro lielaj i de sednare aro 

 alia oslronen flackia, och man fmner aldrig pariga 

 skal. Pilspelsar och lerkarl ligga deribland alldeles 

 lika dein man (inner der Indianstammar bolt, rotter 

 och slammar af ceder llgga i bottnen af lagren. 

 Men dessa lager aro dock af hog alder, sasom synes 

 af den mylla, som betacker dem , och af urgamla 

 cedrar som vaxa ofvanpa. Sill. Journ. XLI, 169. 

 Leonh. u. Br. n. Jahrb. 1842, 248. 



Agassiz har borjat utgiCvandet af "Etudes cri- 

 tiques sur les mollusques", Neuchalel, 4:o, hvaraf 

 forsta haftet innehaller Trigonia, delta markvardiga 

 slagte, som, i brokiga sandstenen representeradt af 

 Myophoria Bronn, sednare upptrader med 48 har 

 beskrifna arter i Oolitbildningen och Kritan, plotsli- 

 gen saknas under hela tertiarepochen och i nuverl- 

 den Sterkommer lefvande, med en enda art, i soder- 

 hafvet. — A. har af dessa undersokningar ofver elt 

 stort anlal individer och arter vunnit del resultat, 

 alt ingen art forekommer i tva geologiska formalio- 

 ner, ej engang i tva afdelningar af samma for- 

 mation. Samma lag galler afven for fiskar och 

 Echinodermer. Ofverhufvud, sager A., ar ingen ka- 

 rakter sa pSfallande, alt den obetingadt anlyder speci- 

 fisk skillnad, ingen sa ringa, alt den kan anses han- 

 visa pa identilet. Del ar ej karakterer, som skiija 

 arterna, utan deras helhetsforhallande till den yllre 

 verlden i alia omslandigheter af deras lif. Ja, man 

 skall en gang tvingas aft medgifva artskillnad mel- 

 lan vissa forstenina-ar blott efter omstandi2:heterna af 

 deras forekomst , utan all kunna angifva olikheten 

 mellan dem. Leonh. u. Br. n. Jahrb. 1841, 356. — 



