324 



nedre oppnin^ iir mindre an mnnncn, och Icder omc- 

 delbarligen till tarmen. Omkiing munnen, under di- 

 scus, ligger en krans af 12 ben af hogst markvardig 

 textur. De aro cylindriska, i andarne ansvlillda och 

 rundade, nastan ogenomskinliga, nagol bojiiga, och 

 fern af dem hafva midtpa ett stort hal, sami aro s§ 

 belagna, all detta molsvarar mellanrummet nnellan 

 Iva langsmuskler. De hallas hllsammans af en fast, 

 homogen, genomskinlig, elastisk substans, sasom afli- 

 gamenter. Benens rundade andar forsvinna genom 

 maceration, och blott mellanstycket Slerstar med tviira 

 tandade andar, och detta stycke, omslutet helt och 

 ballet af en fin hinna, bestar af kolsyrad kalk och 

 en cellulos stomnne ("trame"). Det ar onekligen na- 

 gon likhet mellan ett af dessa ben och ett os longum 

 hos daggdjuren nried dess periosteum, epiphyser och 

 ligamenter. Och detta ar ej ett hudskelett, utan in- 

 sankl mellan muskier etc.. som deri hafva ett stod. 

 — Munnens muskier aro: en sphincter i discus af 

 ringfibrer, i hvilken de frSn tentaklerna kommande 

 musklerna ingaj kring dess kavitet ett lager af langs- 

 fibrer och ett yttie ringformigt; samt kring denna 

 halas nedre oppning tolf levatores, som derifran upp- 

 stiga och fasta sig hvardera vid tvenne af kransbe- 

 nen. Alia dessa muskier, till texturen lika kroppens 

 tvarmuskler, aro sasom dessa inbaddade i den homo- 

 gena, genomskinliga substans, som tyckes har fore- 

 trada cellvafven. — Efter munnhalan foljer tarmen, 

 vid, rak, af jemnstort lumen, tunn och genomskinlig 

 som glas. Dess vaggar best^ af fyra lager: det yttre 

 epithelium, likt kroppshalans inre, men med spridda 

 pigmentceller, af hvilka nagra med karna; ett trans- 

 verselt muskellager, en fortsattning af munnhalans 

 ringmuskler; fyra langsmuskler, fortsatta fran densam- 

 mas Iclngsmuskler och vid anus samlade till en sphin- 

 cter j samt det inre epithelium, likt munnhalans, men 



