387 



nos, kornig kropp, hckladd mcd en myckct contra- 

 ct il hinna, hvilken pa foriinderliga punkler iir fastad 

 vid elt hSrdt kisclskal. Dct halfnianlika skalet har 

 vid hvarje spets en oppning, som stundom kan till- 

 slutas med en hinna, stundom icke. Inne i skalet 

 ligga de grona kornen i elt rum med contract i la 

 vaggar, men utkomma stundom derur och rora sig 

 mellan periferien af den gelalinosa kroppen och ska- 

 let. Papillae eller proboscides nekar han emot Eh- 

 RENBKRG. En circulation, oberoende af de grona kor- 

 nens rorelser finnes, i tva strommar, en utat sidan 

 af skalet, en langs periferien af den gelalinosa krop- 

 pen. .lodin fargar dem ej violelta sasom Meyen 

 pastatt, utan orangebruna, men fororsakar haftiga sam- 

 mandragningar i kroppens bekladande membran. A. 

 N. H. V, 415. 



Man har redan ofta iakltagit, att Infusionsdjur 

 foroka sig till en sadan mangd, att vattnet deraf far 

 en ganska tydlig farg. Joly har nu visat, att den 

 roda farg saltvattnet i Medelhafvets Saliner stun- 

 dom antager, ej harror af Artemia salina, sasom Payen 

 och AuDOUiN trodde, ej af Protococcus-arter sasom Da- 

 NAL och TuRPiN antagit, utan af en art Monas, M. Du- 

 nalii Joly, som ar omvandt oval med tva smala svan- 

 gande snablar. Unga individer aro ofargade, halfvtJxta 

 grona, och de fullt utvecklade roda. A. S. N. XllI, 

 266. Marcel de Serres har med anlednins: haraf 

 lillsammans med Joly undersokt stensalt fran flera 

 orter, t. ex. Wielizka, Cardona, oeh i det grona som 

 det roda igenkant lemningar af Infusorier ej olika 

 Monader. Bibl. univ. Geneve, XXVII, 376. — Vid 

 Askern i England har man sett bottnen af diken fa 

 elt sammetslikt ofverdrag af djur liknande Astasia 

 hyematodes Errbg. , men utan svans, och ett Vibrio- 

 artadt djur af tegelrod farg. A. N. H. VII, 109. — 

 I en valtenpol vid Nuneham fann man sammanhan- 



