389 



i sin ordning fasia sig for all forlplanla sig. Det 

 ar denna inre roda kula, som Ehrknbkhg kallat oga. 

 Dessa djur gifva vattnet an praktigt rod farg, hvars 

 slyrka beror pci solljiiset och solvarman. Hos en an- 

 nan art af delta slagte har Vogt Irolt sig se elt 

 hSrdt skal, och alt del roda egenlligen beUicker vag- 

 garne af en inre kavilet. Han anlager, all denna inre 

 hala, analog med den hos Hydra, ulesluler foreslall- 

 ningen om polygaslrisk byggnad, och visar, all dessa djur 

 forlplanla sig genom Ivardclning. Bull. Brux. IX, I, 

 452. — Sasom dessa forhaller sii? afven Monas rosea 

 MoRR. n. sp. ur svafvelhalliga kallor. — Chlamido- 

 monas pulvisculus gifver deremol alllid gron farg. 

 Djuren aro i skuggan bleka, Iroga och vaxa ej mera, 

 vid solsken halla de sig nara ylan, nar det mulnar 

 p^ djupel. iMed snabein, som ar enkel, ej dubbel 

 sasom Ehrenberg beskrifver den, fasla de sig och 

 sammansalla sig lill sma polypslockar. Vid ISg lem- 

 peratur sjunka dessa till bollnen och faslna der, hvarpa 

 rorelsen upphor och de smaningom ofverdragas med 

 ett slcmmigt amne, som, har och der lattare an 

 vattnet, lyfler sig upp i sma blad. Monaderna silla 

 inneslutna deri sasom sma grona punkter, hvilka mot 

 varmare arslid lillvaxa och slutligen hasligl alia pa 

 en gang blifva fria. De visa hari en stor likhet med 

 Sporulae hos Ulva och Telraspora, hvilka, om de 

 hollas i solljuset och vattnet ombyles, ganska lange 

 forblifva fria och skenbarl djuriskt rorliga. Forf. 

 hafva tillika iakltagil, alt nar vattnet ar uppfyldt af 

 dessa infusorier och utsalt for solljuset, sliger syre- 

 halten i den deri innehallna almospheriska luflen 

 hogre an under andra forhallanden, eller anda lill 

 61 p. c, och Vogt pastar, alt alia polygastrica, af 

 hvad fiirg som heist, ulveckTa syrgas under Ijusets 

 inflylande. 



