%5» 



©otanifke Xiotxcer 



af 



i. JJeb e()ri(liangfanl> faa\)elfom oueraU paa aSejlfantcn af 

 af 9iorgc finbed t)cb Jfirebberne rtf ©umper 09 i JBoeffe «n 23a- 

 tietet af Ranunculus Flaramula, fom forcfommer mig tem^ 

 melig ubmcetfet. (5ftet ^inne, bee i Flora Svecica biognos 

 fcrcc R, Flaramula t)cb „caule declinato" 09 i Flora Lap- 

 ponica t)eb „caule procumbente", t)at)c be flcjle gorfattcce^ 

 faaDel albre fom npcre, tcoct i bmne ^toengcUng Direction at 

 finbe ct af be txsfentligfte ^jenbemoerfer tjeb t)\)\lU benne ^lante 

 jfiilbe abifille (19 fra ben« ©loegtsfor^anbte, Sngen af be mig 

 befjenbte gotfattere i:)a^e, uagtet be aUe ere enige i, at R. Fl. 

 ec en ^plante, bet tjarierec meget, afteget fra .S^tnnc, meb ^en? 

 fpn til SReffritJelfen oDer ^lantenf^ ©tcengeL Den enejle mig 

 be!jfnbte, fom fpncS at mobificere be celbre Diagnofec / er 2^cu 

 dbenbad), fom i Flora gerraanica excursoria c^aracteri^ 

 ferec ben ueb „caule adscendente basi repente". 



Den af mig bemcerfebe Jjorm ubmcerfer jig t)eb en caulis 

 omnino erectus, og fpn^g at gjore en tpbelig ^oergang til 

 Ranunculus lingva, l)tiig S3labform ben ogfaa fpneg at Dife 

 fig tilboiflig til at antage, Fl, D. t. 5T5, ber af be flejle 

 gorfattere citercd oeb R. Flainmula, f)ac en mere enb almin^ 

 belig opret €toengel, og noermet ftg meget min ^(ante, ber bog 

 er ^eiere og fpcebere af IBavt* CD?aa{fee ec bet benne ^piante, 

 fom i t). (^cblecbtenDaU Animadversiones, p. IT, anfere* 



*) iDidfe fficmcrrfningec o»er |)lantec fom ere fettle* fot ben norfTe 

 09 banfTe glcro, ere ubbragne of Ccctor JBlpttd: Snbbcretning 

 om en botanifT 9leife i ©ommeren 1833/ inbf^rt i aKaga^in for 

 9laturt)ibenfTQbeme , 2ben SRcette Ifle ^efte. 



