182 



l^lictgcfcviri'cnc cic i!fc fenberligt tpffp, cplinbriffe^ bocj mob 

 (5nbm libt tilfpibfobc. ?@^i;enc ere fm«a , ht^^lebanncbc. ^a 

 2ei^iKr«^ffnf ^'^^rc lugrcune, fan jeg iffe meb fulbfommen differs 

 f)eb beftcmme beveg 3!ilbceftnin^6punf'tet. Dog fDUte^ ber at \3ife 

 fig @por af 2;tlt)ceftnim]en toet paa 8iberne af ^alen, 



Den npe ^Slce^it, fom bet f)cc beffccune Dpr cc Slppu^ 

 for, l)ar jeg^ efter en ^araftt {)0« £D?artial, bencetjnet Tucca; 

 ^Crt^naimet {)at)e be fire ^mprc^fioner ^^(xo. ^Kpg; ojj SSugflabe 

 foianlebioiet* Uagtet min ufulbftccnbige ^unbj!ab til bette Dpc 

 iffetillabcrmig at ubfajle nogen tilftcocffelig ^arafterijll! af^Slccgten, 

 trocr jeg bet bog {jenfigt^mcc^figt miblerttbigt at lc\3ere folgenbe: 



Tucca: latera Ceplialothoraci.s rninutl expan- 

 duiitur qvasi In alas, qvas binis composltae sunt ha- 

 mulis (num antennae ?) ; unicum pedum par,idqve minu- 

 tissimum, ad colli cum abdoniine compaginemj cauda 

 biarticulata, setis instructa. 



»?or at afgjore, ()\)or benne ©Icegt ber ^vit)e fin '^\<\\i%, 

 cr en nojagtigcre ^unbf!ab om 9)?unbbelene o* f, \)« nebfenbig. 



X^rgasiluis 8ie1)oldii I 



(Tab. V, lip, 3, a-g.) 



Dette Dj?r^ ?egeme cr fammcnfat af en <lor, cegbannot 

 (5efa(otl)ora)c og en lille , tilfpibfet S5aghop, fom enber meb lange 

 SSorfter, 2;otaUctn9ben fan omtrent anfocttcg til \''' , l)\)oraf 

 ?@9gefccffene iffe ubgjere Jpalobclen, men mere enb eh SrebiebeeL 

 garden er fmuft mcelfef)\)ib ; bog finbe^ l)oS mange 3nbit3iber en 

 Deel morfeblaa ^unfter, ifocr '^^<k defalot^orar. Segemet^ S5e; 

 bcefning er temmelig blob* Det letjenbe Dpr fpne6 oel iffe fri^ 

 Dilligt at forlabe ©jcellerne af ben ^iff, l)\)ortil bet er l)oeftet; 

 men, naar bet bliDer le6ret>et, i>ifcr bet fig meget lit)ligt i fine 

 S5erjoegelfer , f»ja (xi bet paa ©runb beraf enbog er t^anjfeligt kM 

 imberfoge b.t unbcr ^ifrojfopet. 



