132 



®por tH 8et), fj^&ti met) 9?ol5en ftetJe op til ^tnant)en, og 

 tilfammen tanne Ifgefom en ^abmaane. 



^cet untjer tjBfe, paa Un1?erf[a"Den af ^efalot§ova;r, Itg^ 

 ger l5et anDct p«r, U'9elet)e$ mel) 9?Dt)en fammenj!0t)ent)e, ^fe- 

 (ere (fig. 1, b). 5Det er ftoer!e, tolet)'Det)e ^ccfteifroge met) 

 temmelt'cj fort @runt)let) og (ang, noget frum ^rog. 



tnundcn, fom pt)t5er (it)t bag t)et antjet ^ar g^0tere , er 

 et flumpt fonff^, meget fort ^Iceh met) fretJ^runt) Slabning 

 (fig. l,c); foran og paa 0it)erne af ^abningen fmt)e^ to me^ 

 get fmaa, tolet)t)et5e 5<imlccc (fig. 1, d), §5?ig forjle Set) er 

 fort, tpft, tjet ant)et tpntjt, t«fptt)fet. 



^aa gtjerfiDen af tDi'^fe g^amlere og ticeflen fammeni>o;ret)e 

 met) t)em i?et) 3?ot)en fee^ et pat ^^DDec (fig* 1, e), be^ 

 flaaent)e af to Set): et meget plumpt @runt)let5 og et mot) 

 3?ot)en tpft, men f ^nt)en titf»it)fet ^nt)elet)» 



5Den !)?tng, fom f0tger nceft efter ©efal[ot§ora;r, bcerer 

 paa SSugf[at)en mot) 0tt)erne ct pac forte ^oDf^umpei; etter 

 Ut)t?ce;rter, t)er ere temmeltg uformeltge og ut)en (©por til Set). 

 ®a t)e paa t)en pt)re 0tt)e ere forfi;net)e met) en ^nut)e, 

 funt)e man maaf!ee ftge, at t)e noerme jtg tt( at sjoere 

 gaffelformigt fl0ftet)e. 



®en tret)ie 9?ing er (tgelet)e^ forfpnet met) et ^ar ?jot)^ 

 flumper, t)er omtrent l^at)e ^orm fom t)et foregaaent)c ^ar, 

 og tigefom t)ette paa t)en int)er(lte 9?ant) i?ife en Ittte ut)ai)i)ent)t 

 ^nut)e og to os?ermaat)e fmaa ^roge etter ^(0er (fig. 1. f 



og m. 



®e tre Scengt)eroeffer af .^nut)er, fom WDcetU 3?9g^ og 

 S3ugfiat)e, ere tpt)e(igfl paa t)e fire ftDjIe 02inge, <^nut)eme 

 f t)en mettemfle 3?oeffe ere ft0rft og meft fremftaaent)e. 



$fra t)en fpi?ent)e 3?fng^ net)erfte 3?ant) ut)gaae ^aa SSug^^ 

 fi[at)en, i ^etnfngen nei)at) og {nt)at), to meget forte, ti(fp{t)fet)e 

 $orn etter Ut)ooe;i:ter (fig. 1, g). 



