199 



og ^t)at) tier er mcget mcerfeltgt, man feer ganj!e tptjeligt 

 p(0jet)e Stgre, fan forfelcje S^urerne, og feer en Stgertnt)- 

 t)eltng omtrent font tjen ncert>cerent)e. SJj^aa et (©tel) ()ar 

 $5orfatteren ganf^e um{$fjent)eligt feet en ^j0rei:)ej og nogle 

 ®frit?t t)erfra en g^olJfti. ®en flejle 0tran1)bret5 titta? 

 ter at forf0tge l?aget i en meget fior Uljftrcefntng , og 

 i t)ette (otjrette ©jennemfntt er t)et altJele^ tffe forfljcettigt 

 fra tet i?et) Ketmm, paa 2Cmir«m o- f. o. g^oenomenet maa 

 altfaa antage^ at Jjcere t)et famme, fom tjet, "Otx T(>aa tje 0i?rige 

 @te1)er er iagttagetj fun l^ar S3anDet^ S3irfning cceret meget 

 rmgere l^er paa U^\t i^eje <S^tet5er, i^'oilUt fant5fpnltgi?u^ !(at?er 

 jtg forflare af ten jtmple ©runt), at SSantet fun l^ar feeta^f- 

 fet tt^fe Stgre en fort %it), t>et) ten (Icerfefte iJlo'D, og felo ta 

 fun i rmge ^0jte. 



Ot?erfi)0mmelfen traf altfaa g^erne vaa en ^it, "Da man 

 broentte 2}Juurf!een, intteelte 3J2arfer { Stgre, pl0iete ti^fe 

 li'gefom nu, og t>ar i SSeftttelfe af 93eje og 53ogne. 



3f0lge ©runte, l^entete af ^iftorten og af Di?ereenf!em^ 

 melfer mettem forf!jcettige, STgerbruget i?et)r0rent5e 23encei?nelfer 

 i tet plattptffe og engelf!e ®prog, troer g^orfatteren at funne 

 antage, at SSeboerne af te om^antlete ^gne atterete i tet 

 fjerte Star^untrete itetfenejle §a5?e §aft ^gerbrug, intteelte 

 SWarfer og SSolt'ger af brcentte 0teen, og at altfaa Oux- 

 fj)0mmelfen tffe formeteljl te optagete Stgre o, f» t?. be^05?er 

 at l^enlcegge^ til en fenere !Iit). 



Wlm at tenne O»erft>0mmelfe maa f0re^ tilbage til en 

 f)0i Slltertom, anfeer ^orfatteren for at i?cere §ce»et o'ocx al 

 ^i)M^ ti)i antager man, at JJloten t)irfeligen l^ar naaet en 

 ^0ite af 40—50 ?fot, og at Santet iffe ftten ten ^Iit l)ar 

 §ces?et Pg : faa fi;ne^ tet ganf^e uforflarligt, at man ingen ^f- 

 terretning jiulte fmte om en €)t>erf5?0mmelfe, ter fteg mere 

 eut tobbelt faa §0jt fom ©tormftoten 1825, men fmter 



