454 



Itaturlc^cmernce ^araktcciferin^. 



5lf bet ^ittil Ub»if(ebe frcmgaaer, at man tile ^iUaax- 

 ti'gt fan antJenbc bi^fe 33ei3re'ber Hi at fortinbe 03 abflittc 

 S'^aturlcgcmcrne. ^^^aturen felt) ^ar fortcencjfl forenet ^»ab 

 ber er eenjJartet, abffiU ^\?ab uecn^artet. (Slcegt, 2lrt 03 

 Slfart er nooef^Jofttict og ^^e^^enbt^t ; be maat berfor o^^ 

 f«Qe$ ^»or be ere iljiuUe, og funne atbri'g t)ringe^ ubenfra 

 inb i S^^atureit. 



(5t§i)ert ^^aturtegeme i^lmx faj^^olbt i SSibenfJaten 

 »eb fine ^jenbetegn. Tlcn ba et^^ert Sememe maa t^e* 

 tragtee efter to gor^olb: 1) et§»ert for ft^, efter fit ecjet, 

 inbre SScefen, o(j 2) efter bet^ gor^olb til anbre Segemer 

 af bet^ 5lrt 03 til ben ^cte 9'laturj faa ere ogfaa ^jenbe^ 

 tegnene af bobt^elt %xt, efterfom be mere ^jcel^e til bet enc 

 ctfer bet anbet ^aat. 2)e forj^e ^cbbe i>cefentige (notae 

 essentiales) be fibjle abfftHenbe ^jienbetegn (n. diife- 

 rentiales). 5tbffitteIfe<Jfienbetecjnene ere forflfietlijje efterfom 

 be abffitte et 3^aturlegeme fra et (torre etter rinjjere Slntal 

 af anbre ^f^aturprobufter, b. e. efterfom be ^icetpe til at be* 

 ftnerc l^otcre etler Iai)ere f^jiematiffe (Sen^eber j 03 i)i ^ai)e 

 faatebeS notae specificae, genericae 0. f. »♦ — SSfltxi foruben 

 t)tttt ^ax man enbnu at tao^t J^enf^n til en anben IJorfljiet 

 af ^ienbetegnene, fom ^cenger fammcn meb be goranbringer, 

 ber ere af^cengige af ^iH'^oxUUt, 2Seb et^»crt entelt 

 Stjienbetep maa man fajlfcctte, om bet 1) Ui'ocx fonjiant 

 ^ele Seioeti'ben igjennem etter nnber aUc gbre^crbenenjJ gor* 

 ^olb til Sf^aturteoemet; eKer 2) fun ftnbeS t t)t6fe Siog.- 

 ^eri'ober, fun t i)i^fe gor^olb af pbre 3nbf(pbelfer , men 

 bog j^ebfe t bi^fe j e((er om bet 3) er reent tilfcelbigt. 



2)i6fe gor^olb alene, ber i ^oert a:ilf(clbe maae 

 erttcre« t>eb fcereg-cn S^Bttagerfe 03 Srfan'no, 



