118 



men fullkomligt slutna. Sa snart agget kommit i 

 vattnet, atertar det sin sferiska form. Del liar da i 

 diameter ^V nim,, froblasan ^V mm., men froflacken 

 har forblifvit vid ^^tt nira. Vitellusmassan iir gul- 

 aktig, froflacken svagt bJaaktig ocli bryter Ijuset 

 svagare an den omgifvande viitskan. Testikelns vaf- 

 nad hos hannarna ar fylld med kulor af ^1^ mm., 

 som iipplosa 5ig i spermatozoider, hvilkas kropp, 

 an paronlik, an nastan cylindrisk, ar omkring tutt 

 mm. i lang^, ocli svansen ganska lang och fin. — 

 Nagra ogonblick efter beroringen med spermatozoi- 

 derna forsvinner froflacken, som tyckes upplosas i 

 froblasans subslans. Samtidigt koncentreras vitellus- 

 massan, som oregelbundet skiljes fran "ovariehyllet'*, 

 sa att vitelli yta blir ganska ojemn. Efter en half 

 timma borja i vitellus besynnerliga rorelser, an i en 

 riktning, an i en annan, hvarvid "den komprime- 

 rade froblasan bildar, i vitelli inre, klara omraden 

 af vexlande former". Delta rorelsearbete varar om- 

 kring tva timmar, hvarpa ett af de klara omradena 

 forlanger sig anda till vitelli yta och en genom- 

 skinlig kula, txttt — tttj mm, i diameter, utgar. Kii- 

 lan undantranger stundom ovariehinnan, for att taga 

 sig rum, forlorar sin lentikulara form, och upploser 

 sig sednare. Efter utdrifningen af denna kula ar 

 vitellusmassan jemnt fordelad i hela det inre af ag- 

 get, dess yta jemn, och skild fran ovariehinnan ge- 

 nom ett tunnt lager af en vatska, som sannolikt 

 intrangt genom endosmose. Ovariehinnan ar slat. 

 Efter nagon hvila visar sig en intryckning midt emot 

 kulan och forlanger sig i en faia, genom hvilken 

 vitellus delas i tva massor, "som vanligen aro lik- 

 stora, men nagon gang den ena tre ganger storre 

 an den andra". Under en lang tid ar det endast 

 den ena af dessa massor som vidare klyfver sig, 

 forst i tre skilda kulor, hvilka sedan dela sig an 



