soin de oentrala, ocli begge elemenlerna ga jemte 

 hvaranclra. Orsaken till de perlfen'ska cellernas till- 

 tajjande iir den fortfjaende omblldninijen af central- 



O DO 



cellerna. Innehallet af de centrala saval som de 

 periferiska vlmier alUmer i genomskinllgliet, alltef- 

 tersom de niiniia slg till delningens slut. De korn, 

 som fyllde centralcellerna, npplosas smaningom fran 

 periferien fran midten, fran membranen till kiirnan, 

 sasom vanligen sker nar en cells innehall blir mera 

 flytandej livilket talar for en af cellmeinbranen sjelf 

 utofvad verkan. Emedan de periferiska redan fran 

 borjan' voro ganska genomskinliga, formarkes denna 

 kornens fortgaende upplosning tydligast i central- 

 cellerna. Sednare, da man redan kan igenkiinna 

 Hera af embryos organer, liafva embryonalcellerna en 

 form liknande den, som de primitiva cellerna hade 

 efter att hafva uppsupit vatten; man ser en rund, 

 genomskinlig nucleus, omkring hvilken korn grup- 

 pera sig, medan cellmembranen ar skild fran nu- 

 cleus genom en genomskinlig gard. — Under hela 

 utvecklingen hai- VoGT ingenstades sett nya celler 

 inkapslade i modercellcr, aldrig nagon endogen cell- 

 bildning. 



De periferiska cellernas discus tilltar i diame- 

 ter, ocli centralceMernas uppliojning visar klyfopp- 

 ningen gaende pa djupet ocli derigenom sa delande 

 denna uppliojning, att den far en liiistskolik form. 

 Den periferiska disken blir kullrig ocb borjar 6f- 

 verskjuta centraluppljojningen. Allteftersom cellerna 

 aftaga i storlek, forandras embryonalmassans form. 

 Klyloppningen forlanges, utvidgas nagot pa midten, 

 och centralupphojningen delas i tva halfter, till for- 

 men liknande tva bonor, vanda mot hvarandra med 

 deras konkava sidor. Den periferiska diskens form 

 ar ocksa forandradj den blir en trapezoid, med ruu- 

 dadc born, bvars kortaste sida ligger midt emot 



