95 



sma, vattenklara blasor, inneslutande nagra (k vitellus- 

 korn. Dessa sma blasor sta, alternerande med de 

 fyra aldre, pa deras mot riktningsblasan vanda sida, 

 upptaga smaningom mera vitellusmassa i sig ocli 

 tillvaxa pa deras bekostnad till lika storlek. Hum 

 de framga ur dessa och huru de med dem sam- 

 manhanga, bief ej klart. — Vid langre framskriden 

 klyfning ar det s vara re att folja farornas forhallande 

 till riktningsblasan, men dennas inflytande ar dock 

 ofta omisskanneligt. Efter klyfningsprocessens slut, 

 da den klotlika embryo pa sin framre del beklades 

 med cilier, och, fore rotationen, begynner att vagga 

 nagot, sags riktningsblasan oftast niira den framre 

 cilierade delen, sa att denna del, som ar hufvudets 

 parti, synes motsvara klyfningens ulgangspunkt. Se- 

 dan rorelsen blifvit hastigare, kan blasans lage na- 

 turligtvis ej vara konstant; den behaller sig ofor- 

 andrad anda tilldess ungen utgar. — Sasom ma- 

 handa bitliorande anfor M., att i en rommstrang 

 med ovanligt sma, som det vill synas obefruktade 

 vitelli, fanns i ett agg en sadan blasa, men storre 

 odi simmande med langa cilier — tydligen en Cos- 

 mella, s. ars. 1843 — 44, p. 70. Forf. fragar, om 

 denna var ett tidigare utvecklingsstadium af rikt- 

 ningsblasan? — Dylika med cilier simmande blasor 

 sag lian ocksa en gang i contenta af inre kons- 

 delarna. 



YoGT bar med noggrannhet foljt utvecklingen Actseon. 

 af Actaeon viridis; A. S. N. 3 ser. VI, 1. Vid par- 

 ningen infores hvardera individets manliga organ i 

 oppningen af det andras qvinliga. Romstrangen be- 

 star af ett yttre gelatinost lager, i borjan klibbigt 

 och af jemn tathet, sedan hardare och tatare pa 

 ytan, och af aggen som inneslutas deri. Hvarje agg 

 bestar af ett gelatinost skal, hvars yttre hardnade 

 del bildar en membran, och den klotlika vitellus, 



