S6 



bygga sig der sina bon. Paliidina vivipara gar, vid 

 forsta isen, mot djiipet. Helix pomatia liar utanfor 

 kalklocket ett i sjelfva oppningen sittande tunnt, si- 

 denlikt lock. Kalklocket bestai- af runda korn, af 

 storlek som de sma runda slemkropparna i niantel- 

 randen ocli foten. Inre ytan af locket ar bekladd 

 med en gulaktig hinna. Innanfor kalklocket folja 

 Iva till fern hinnaktiga, livilka, llksom kalklockets 

 bakre hinna, hafva en kalkflack midt emot respi- 

 rations-oppningen. Midten af kalklockets hinna for- 

 enas ofta med midten af det narmaste inre hinn- 

 aktiga genom en liten morkbrun pelare af torkad 

 galla, som djuret utgjuter genom munnen Djurets 

 temperatur var fran ^^ till 6 hogre an luftens och 

 stiger och faller med den. Yid andehalet var den 

 hogre an i foten. Om en Helix genom fryser, dor 

 hon. Men forf. erfor genom fornyade forsok, att 

 Lymnaeer och Planorber annu ofta voro vid lif, 

 sedan de flera ganger fatt infrysa i is. Luftqvan- 

 titeten, som sniickorna innehalla under vintersom* 

 nen, ar olika, och nagra flyta, andra sjunka, nar 

 man lagger dem i vatten. Lungsackens oppning ar 

 tillslulen ocli respirationen afbruten tills kort forr an 

 djuret afloser kalklocket; forst da ar luften sonder- 

 delad och kolsyra utvecklad. I lungsacken foregar, 

 bade under dvalan och eljest, en afsondring af blod, 

 som dels ofta resorberas af lunovenerna, dels finnes 

 inneslutet i lungsacken. Hjertat pulserar under dva- 

 lan^ men mind re ofta och oregelmassigt. Sensibili- 

 teten ar, alltefter dennas grad, mer eller mind re 

 nedstamd, afvensom nagot olika hos olika individer, 

 men aldrig fullkomligt slocknad, hvarkcn i det hela 

 cller nagon del. Genom forsok, dervid ogonen af- 

 skuros, visade forf., att Helix otvifvelaktigt har for- 

 maga af Ijusfornimmelse genom ogonen, dem de 

 behofva for att, nar de lagga sig i dvala, soka 



