81 



Skalet visar Ire slags textur.* hornartad, fibios, 

 perForeiad. Hornartad ar den hos Lingula ocU 

 Orbiciila, Obolus ocli Orbiculoides, och dessa slag- 

 ten liknade hvarandra saledes antagbgen af'veu deri, 

 att manlebi icke var adherent vid skalet (?), och 

 forsedd i randen nied langa bornartade borst, ocb 

 armarna spirala och fiia eller nastan ofria. -— 

 Fibrost skal bar numera endast Heniitbyris psittacea, 

 ocb manteln iir icke adherent vid skalet (?). Sam- 

 ma textur ses hos Rhynchonella, Stiigocepbalus, Un- 

 cltes, Atrypa, Pentainerus, hvijka, liksom H, psitta- 

 cea, lara hafva haft armarna fria, stiidda af apophyser, 

 hos Strophomena, Orthisina, Orthis, med fi ia armar 

 armar utan apophyser, hos Spirifer, Cyrlhia, Spiri- 

 gera, Spirigerina, lorsedda med fasta, spirala armar. 

 — Perforerad textur finnes hos Terebratula, Tere- 

 bratella, Terebratulina, Thecidea, Megathyris. Man- 

 teln, som gar in i alia halen, hanger mycket fast 

 vid skalet. Denna egenhet karakteriserar Thecidea 

 och Megathyris, som sakna armar, Spiriferina, som 

 bar armarna fasta, spirala, ocb, utan undantag, alia 

 med fasta, krokta armar, Magas, Terebratulina, Te- 

 rebratula, Terebratella, Terebriroslra, Fissurirostra, 

 men den saknas bos alia dem, som hafva spirala 

 armar burna af en apophys. Den finnes hos de 

 sliigten, som hade minsta rorelseformagan, eller voro 

 fastsittande, och medgaf troligen djuret att andas 

 utan att oppna skalet. Hos Siphonotreta ar perfo- 

 rationen forstarkt genom capillara ror, som betacka 

 skalets bela yta, hos Chonetes med langa ror nara 

 kardinalranden, bos Productus med spridda eller 

 grupperade ror. 



Mantelrandens cirrer aro af storre utveckling i 

 den man armarnas rorelser aro inskrankta. Hos 

 Hemithyris psittacea och dess narslagtingai* med fria 

 Prof. Lov^ns Irsb, 1845—49, ^ 



