79 



en vertlkal skifva i (let inre. Saledes ar del an- 

 tagligt, att armarna varit fria hos alia dessa slagten. 



Icke extenslla armar aro af tva slag: bojda i 

 spiral, sasom hos Orbicula, eller krokta som en 

 artnbage, och vridna endast mot spetsen, sasom hos 

 T. chilensis. — Hos Orbicula aro armarna, liksom 

 hos T. psittacea, forenade under munnen, i en ge- 

 mensam basaldel, hvarifran de afga for att ater tvart 

 kroka sig tillbaka pa sig sjelfva, mot munnen, fram- 

 for hvilken sista andan gor en och en half spiral- 

 vridninfr. Den krokta delen ar icke fri foi'r an mot 

 andan. Sadana armar lemna intet spar af inre fast 

 stod, och voro snnnolikt tillstades afven hos Sipho- 

 notreta, Orbicella, Orbiculoldea, som hafva ett tunnt, 

 koniskt skal. — Hos T. chilensis, slagtet Terebra- 

 lella D'Orb. ; hos T. Sowerbyi, Fontainei, vitrea, si, 

 Terebratula D'Orb., hos T. caput Medusae, si. Te- 

 rebratullna D'Orb., fumes samma armarnas dispo- 

 sition. De uppkomma i midten, de rikta sig pa 

 hvarje sida framat till nara skalets kant, atervanda 

 tvart bakat, bildande en armbage, hvars begge skank- 

 lar aro forenade genom en hinna, aterkomma sa till 

 sin forsta utgangspunkr, och bilda der en ny arm- 

 bage, for att ater boja sig tillbaka i spiral ofvan 

 munnen. Af alltsammans ar endast andan fri, men 

 alia delar ar betackta med cirrer, mycket langre 

 an hos fria armar. Nar de apophyser, som stodja 

 dessa aruiar, aro skalartade, aro de mer samman- 

 satta, och bilda storre bagar, sasom hos Terebratella 

 chilensis och Terebratula Fontainii. Nar de aro 

 broskartade, sasom hos Terebratella truncata, Tere- 

 bratula vitrea eller Terebratulina caput serpentis, 

 aro apophyserna kortare och bilda en ring, som 

 hos den forstnamnda ar fastad vid bottnen af det 

 lilla skalet, hos de bada sednare fri. Magas har 



