74 



inuskeltr&dar, men svagare, och fiansarna sitta ta- 



tare, vid armens basis i tva rader, blott vid spetsen 



i en enkel. Men fransarna aro mycket olika bor- 



stenj de aro bojllga organer, oledade, iliallga, af 



en jemntjock hinna, som bar vissa otydliga splial- 



formiga linierj deras ihaligheter hafva intet sam- 



manbanof med armrorets, och innehalla bar och der 



kornigt coagulerade niassor. Pa armrorets undra 



yta afgar en annan membran, likaledes en dupli- 



katur, omslagen at venstra sidan, sa att den bildar en 



halfranna, fortsatt anda till yttersta spetsen; i denna 



membran synas armrorets ringfibrer hafva sitt ur- 



sprung. Vid armens basis uppkommer, pa ofra ytan, 



en liten muskel, dels fran armen sjelf, dels fran 



den narbelagna senhinna, som beklader viscera. Mu- 



skeln loper pa armens ofra rand till dess midt, der 



den faster sigj ar innesluten i en duplikatin- af arm- 



roret, och vid sitt ursprung delad i tva, som sed- 



nare forena sig. Den hjelper tydligen att upprulla 



armen. — Viscera ligga i en oval, platttryckt sack, 



som fyller miisslans ofra del. Denna sack ar, sa- 



som ofvan namndes, bildad af mantelns ciliarmem- 



bran och derfor mycket tunn, men framtill och bak- 



till forstarkt af liingsmuskler, liksom nedtill af de 



starka senhinnorna och muskelmassorna vid armai- 



nas fasten. Tarmen begynner med den lilla obe- 



vapnade miinnen, gomd mellan armarnas basis och 



dennas muskelutskott. Derifran stiger den rakt uppat 



och bildar en liten utvidgning framfor visceralsac- 



kens fibrosa band, som den i midten genomgar. 



Derpa drar den sig, stigande uppat, mot venster, 



till narheten af ofra hoftmuskeln, bojer sig sa nS- 



got framat, kroker sig nedat och at hoger, gor en 



slinga uppat, och bojer sig sist nedat, for att langs inre 



bakre ytan af visceralsacken stiga uppat och oppna 



sig utat mellan mantelbladen, der de blifva fria. 



