73 



rum, i livilkel grenarna fordela sig, och der saknas 

 ocksa dcssa sma inellangrenar. Ur blasorna afgar 

 bar ocli der ett karl in i karlbladets muskelrand. 

 Bladet sjeltt beslar af enkla fibrer, lika cellvafs- 

 fibrer, endast randen ar aniiorlunda sammansatt. 

 Langs randkarlet ses mycket skona capillarnat, sling- 

 rade omkring bvarandra. I ofra halften af mantebi, 

 der den ar fri endast ined en smal kant, bestar den 

 ocksa af tva blad af samma struktur, endast att 

 de niistan natformiga karlen bilda ett niit, som ar 

 utan blasorna. — Slar man upp mantelns fria del, 

 sa ser man derunder fan gar mama, hvilka, sedda 

 fran venstra sidan, tyckas ulga fran en geniensam 

 tviirliggande stam, kroka sig fcirst nagot uppat, dcr- 

 efter at hoger och nedat, sa framat, hvarpa de bilda 

 en spiral. De aro sa styfva, att det niistan ar omoj- 

 ligt att riilla upp dem. Sjelfva fangarmen bestar af 

 ett vidt, broskartadt liardt ror, blindt i andan, mot 

 bvilken det jemnt aftarj i andan var en coagulerad 

 massa, sa att inneliallet troligen ar nagon agglivit- 

 artad viitska. Den membran, hvaraf armarna aro 

 bildade, ofvergar fran den ena pa den andra, men 

 begges haligheter aro skilda fran bvarandra genura 

 en tunn skiljevagg i medellinien, ocli bvar for sig 

 alldeles slutna, utan nagon oppning. Membranen ar 

 temligen tjock, fast, elastisk, af en tat vafnad af 

 Ijusa, gliinsande sentradar, lika de bogre djurens, 

 och mellan dem en mangd muskeltradar af samma 

 beskaffenliet som stjelkens, och af otydlig riktning. 

 Fran denna rorformiga membran utga nu vissa hinn- 

 akliga delar. Forst den membran, som bar fran- 

 sarna; den afgar fran ofra randen af roret och ar 

 en duplikatur af dettas membran. Detj iir bildad 

 som ciliarbladet, det vill siiga den bestar afsa manga 

 ror, som den bar fransar, och dessa sitta i roren 

 liksom der borslen. Roren aro ocksa omgifna af 



