72 



slutar med en nagot foilunnad spets. Bakat afsmal- 

 nnr ocksa borstet nagot, men mind re, ocli ar inom 

 ciliarroiet oledadt, mjukaie, bojilgare. — Gdlbladet 

 ar nagot mind re an ciliarbladet, eniedan det racker 

 endast till randkarlet; det ar blott invid detta karl 

 och vid galarnas hufvudkarlsstamm fastadt vid ciliar- 

 bladet. (V. angifver icke, om detta inre blad af man- 

 telns dnplikatur ofvergar pa ventralsidan af visceral- 

 massan, liksom ciliarbladet pa den dorsala, yltre 

 sidan deraf. Likviil torde det sa vara och galap- 

 paraten torde egentligen liggn emellan de bada bla- 

 den. Ref.) Giiibladet iir ytterst vackert lecknadt 

 med karlforgreningar, som iitga pa hvarje sida Iran 

 tva stora hufvudstammar, hvilka komma, de bada 

 f ram re fran det framre, de bada bakre fran det 

 bakre bjertat. Da de bada bjertanen ligga temligen 

 nara mantelns framre och bakre rander, iiro de bada 

 karlstammarna, pa samma sida, i borjan temligen 

 langt skilda, convergera derpa mot midten, och 

 blifva derpa parallela. De aro koncentriskt inne- 

 slutna i en rund kanal. Inat afo^ifva dessa karl- 

 stammar tata, tjocka, temligen korta, i andan blinda, 

 odelade grenar. Utat deremot fordela sig grenarna 

 annorlunda Nagra fa af de yltersta aro val nastan 

 som de inre, enkla, men de ofriga aro tio till tolf 

 ansenliga grenar, som lopa snedt utat, och, liksom 

 stammen, aro omgifna af ett koncentriskt ror, men 

 som ar vidare an vid de andra grenarna, pa flera 

 stallen krusigt, Qch i narheten af mantelranden an- 

 svaldt till en ansenlig, blasformig iitvidgning. Den 

 i detta ror inneslutna karlgrenen fordelar sig pa 

 inre ytan af denna blasa i mangfaldiga anastomose- 

 rande smagrenar. Emellan hvarje tva sadana blas- 

 barande grenar finnes merendels en finare gren, 

 som ocksa tyckes sluta i en blasa. Langre uppat 

 tyckas blasorna sammansmalta i ett kontiniierligt 



