49 



gen annorlmula an Jios A, viiidis (1. a. 137); den 

 Ixv starkare ocli de sista sniai^rcMiaina korsa hvaraii- 

 (lia i alia riktningar, och sluta mi^d hlasforniiga, 

 tillbakabojda utvidgningar, soni iiio fargade ocli 

 betackta med en gron graniilos substans. — Hos 

 Lissosoma ersattes denna greniga apparat af tva stora 

 symmetriska siickar, beliigiia i)akom magen, hvilkas 

 opaka viiggar hafva en granulos texlur. — Respi- 

 rations-organerna iiro hos Phlebentera inga egentllga 

 galar; huden ar hos Deimobranchierna det egent- 

 liga dertill egnade organet, och de appendices man 

 kallar giilar hos .^olis etc., spela dervid sannolikt 

 en accessorisk, speciel role. De besta, hos ^Eolis, 

 Tergipes, Venilia, af tva koncentriska sackar, den 

 ena en lorlangning af hudorganet, den andiaafden 

 gastro-vasculara apparaten. Emellan dem fames en 

 los, svamplik vafnad af band, bildande kanaler, dem 

 man tagit for arlerer och vener. Vid injection fylla 

 sic forst de storre kanalerna och massan infiltrerar 

 sig sedan i de sekundara, men derpa fyller sig det 

 hela och blir enfiirgadt. ^olis kan beiofvas sina 

 galar, lefva dem forutan flera manader, och repro- 

 ducera dem. — Hos Acta;on bora manlelns bladlika 

 utvidgningar anses analoga med de dorsala appen- 

 dices hos iEolis, Tergipes o. s. v. — Hos Lissosoma 

 finnes ingen appendix och respirationen sker genom 

 huden. — Nervsystemet. Hos Enterobranchia aro 

 nervcentra samlade omkring oesophagus och i huf- 

 vudet, och kroppens ofriga ganglier hafva blifvit 

 sammanforda framat och uppat, for att jemte de 

 egentliga g. cerebralia och cervicalia bllda den grupp 

 man kallat hjernan. Oftast fmner man bakom mun- 

 nen fyra ganghonara massor parvis forenade pa si- 

 dorna och sammanliinkade i midlen genom en bred, 

 stnndom mycket kort conimissnr. 1 della fall upp- 

 Prof, Lovens Arsb. 1845—40. "^ 



