23 



(leu liulvuJet neclat ocli bojer tiattcii bakat. Niir 

 inantelhalun skall utclrilva vattnet, slutes den ofvati 

 fVanitill genom de bekanta brosken. Loligo bar den 

 kortaste tratten, Octopus den langsta. Trattens framre 

 oppning ar bos Loligo bogst fjerdedelen sa stor som 

 i\cn bakre, bos Sepia en tredjedel, bos Octopus balf- 

 ten sa stor. Guer. Rev. 1849, 333. 



Reinhardt och Prosch beskrifva i Danskc Vid. Oweuia. 

 Selsk. Skrivt., 5:le Roekke, I, en Crancbia, som Hol- 

 BOLi. funnit vara ganska allman mellan Sbetlands- 

 oarna ocb Cap Farewell, ocb i narbeten af Gron- 

 land traffat lillsammans med Limacina ocb Clio. 

 Den bildar ett subgenus Owenia R. et Pr., som 

 skiljes derigenom, alt mantelsacken ar forenad med 

 balsen icke genom budens fortsattning, utan ge- 

 nom en pseudoarticulation. Tratten, som ar utan 

 klafF, ar ocksa forenad med sacken, i det dess bud 

 slar sig ofver pa den sednares in re vagg. Ogonen 

 stora, utan ogonlock, men buden bildar ofvantill en 

 iiten tapp. De atta armarna aro mycket sma och 

 sitta innanfor tentaklerna, aro icke forenade genom 

 nagon binna, ocb bilda en krans omkring munnen,- 

 sugare i dubbel, tat rad. Tentaklerna, af langd som 

 bos C. scabra, bafva sugare i fyrdubbel rad langs 

 bela insidan. Mantelsacken ar mycket stor i for- 

 ballande till de viscera den innesluter. Hufvudbrosk 

 saknas, i forballande till armarnas ringa utbildning. 

 Ogonens cboroidala kortelmassa rir mycket stor, ocb 

 formoda forfF., att det ar pa denna som ogats vil- 

 korliga framtradande beror. Crancbia simmar lika 

 val framat ocb bakat; nar man vill gripa den, ut- 

 gjuter den sin svarta vatska; niir den vill bvila, 

 bojer den sig forst till ytan, drar derpa bufvud ocb 

 fangarmar in i sacken ocb sjunker ned, i detta till- 

 sland mycket lik en Acalepb. 



