21 



blasan, iiniier man hvarje sidohallva uppfylld af en 

 inre, aflang, jtterst tunnvaggad blasa, horselblasan, 

 som ar ovanllgt stor, bildad af tva blad, och fylld 

 af en klar viitska, hvari sviifva nagra. hvilgula kri- 

 stallinska korn. Mel Ian blasans begge blad sitta 

 fiislade tva konlska, halfgenomskinliga kroppar, af 

 fasthet som stelnad agghvita, vandande spetsen inat. 

 De tjena till underlag for horselnerven, som vid 

 intradet delar slg i tva grenar, en for den framre, 

 en for den bakre vaggen. Grenen for framre vag- 

 gen klyfver sig i tva tradar, som ater forena slg 

 der de mota den storre af de tva fastsittande krop- 

 parna, pa hvars basis de bilda ett litet ganglion, 

 hvarifran , en fin gren afgar till den mindre krop- 

 pen och bildar derstiides en sllnga med den laogs 

 bakre vaggen lopande grenen. Hufvudbrosket for- 

 liinger sig icke till en orbita, men afger en brosk- 

 hinna, som omgifver synnerven sa lange denna loper 

 utefter brosket. Synnerven ar mycket lang, livil- 

 ket star i sanimanhang dermed, att ogonen hos det 

 lefvande djuret aro mycket utstaende, niistan stjel- 

 kade, men sannollkt retractila. Af hufvudbroskets 

 form ocli liige sluta forfF., att det viil motsvarar ett 

 inre skelett, men icke med betydelsen af ett nerv* 

 skelett, utan sasom stod for armarnas muskier, 

 hvilkas svagbet hiir ar orsaken till dess ringa ut- 

 veckling. Branchial-hjertanen hafva, som hos Argo- 

 nauta, muskulosa bihang, hvilka, sasom det visas, 

 icke aro rudimentara galar, utan divertiklar for blo- 

 det. Kakarna aro som hos Octopoderna, tungan svag 

 och mjiik. De ofversta spottkortlarne ligga nagot 

 nedanfor kakarna, aro sma, paronformiga och icke 

 loberade. Det nedersta paret blef icke funnet. Oeso- 

 phagus har ingen egentlig krafva, men tilltager na- 

 got i vidd forran den ofvergar i magen, och har 

 iuvandigt starka langa veck. Magen och lefvern som 



