14 



blandning af venost och arterielt blod, om icke 

 mantein kunde iippfylla funktioneina af en accesso- 

 rlsk gale. Men mantein har alia egenskaper for 

 denna funktion, och det arteiiela blod, soni der for- 

 delas genom arten'ae palliales, torde icke atervanda 

 till hjertat efter att hafva upptagit kolsyra, utan sy- 

 ncs hafva blifvit syrsatt pa viigen genom dessa stora, 

 membranosa organers kapillarnat. Delta forliallande 

 upplyser, huru giilarna kunna saknas hos Brachio- 

 poderna, der mantein blir respirationens fornamsta 

 organ. Hos dessa Mollusker forlorar hvardera vas 

 branchio-cardiacum, genom galarnas forsvinnande, 

 en af sina rotter och emottar blod endast fran pal- 

 lialkarlen, hvilka hos Lamellibranchierna aro acces- 

 soriska; 1. c. 77. — Jfr. A. S. N. 3 ser. Ill, 277. 



SiEBOLD an marker, att man af dessa undersok- 

 ningar ej far veta, om arteriernas yttersta andar 

 medelst nagot kapillarnat ofverga i venernas rotter, 

 eller om de sluta med oppningar, och utgjuta blo- 

 det fritt i parenchymet. De sjelfstandiga, men ofta 

 raycket tunna vaggarna af de stora venosa sinus 

 hos Cephalopoderna, sager ban, aro sa nara fore- 

 nade med de omkringliggande organerna, att man 

 latt kan taga dem for lacuner utan egna vaggar. 

 Han fragar derfore, om ej mojligtvis vid injectionen 

 vattensystemets stora reservoirer hafva blifvit antagna^_i 

 for venosa sinus. Lehrb. d. vergl. Anat. I, 396. l^M 



SouLEYET gaf anmiirkningar vid Milne Ed- 

 wards's ofvan anforda arbete, i Comptes rendusoch^^j 

 Guer. Rev. 1845, 105. m\ 



Lebert och Robin, om venerna hos Sepia, 

 Miill. Arch. 1846, 130. _■ 



Lebert och Robin, om blodkulorna, hjertats^Bj 

 structur, musklernas, nervernas och broskens bygg- 

 nad, Miill. Arch. 1846, 120, afven med afseende 

 pa andra lagre djur. 



