Hos tic sammansatta Ascidlerna sker blodom- 

 loppet till en del i karl, i arterer och veiicr, men 

 till en annan del utan sadana, der nemligen blodet 

 utgjuter sig niellan organerna, skoljcr deras yta och 

 genom en slags infiltration intranger i vafnaderna. 

 Det ar som hos Crustaceerna. Man har hittills an- 

 sett en sadan disposition af omloppet for undantag, 

 men den synes tviirtom vara regeln afven inom 

 Molluskernas klass, der den redan af Cuvier upp- 

 tacktes, sasom nagot hogst ovantadt, hos Aplysia. 

 Milne Edwards har fran noggranna undersokningar 

 komniit till det resultat: att karlapparaten icke ar 

 fullstandig hos nagon Mollusk; att i en storre eller 

 mindre del af omloppet vener saknas, och ersiittas 

 af lacuner eller kroppens stora kaviteter^ att ofta 

 afven vener alldeles saknas, och att i detta fall blo- 

 det, fordeladt genom arterer, atergar till respira- 

 tionsytan endast genom dessa mellanrum. 



Hos Octopus forhaller sig cirkulationen pa fol- 

 jande vis. Langs fria kanten af hvarje af de tva 

 galarna loper ett ror, som upptager tio mindre 

 grenar, en for hvarje af de tio galbagarna. Detta 

 ror ar den s. k. vena branchialis, som Milne Ed- 

 wards hellre vill kalla "tronc branchio-cardiaque". 

 Den gar in i abdomen, far en ansvallning, jemiorlig 

 med Gastropodernas och Acephalernas hjertora — 

 den pulserar, enligt Dojere, hos unga individer — 

 och ofvergar i den arteriela ventrikeln. Tva klaffar 

 skilja invandigt ventrikeln fran hvardera af hjert- 

 oronen, hvilka klaffar hafva sina fria kanter riktade 

 inat ventrikeln, sa att de vid systole hindra blodets 

 ater^ancf till jjiilen. Invandi«;t ar ocksa ventrikeln 

 genom en fall ofullkomligt delad i tva rum. Fran 

 det hogra rum met afgar aorta cephalica, fran det 

 venstra aorta abdominalis och arteria genitalis. Vid 

 systole aro de bada rummen sa atskilda, att det 



