luskerna. Den por, som hos Doris ses vid sidan 

 af anus, synes vara egnad till ingang for vat- 

 ten, som da blandas direkt med blodet, i stal- 

 let for genom absorption. Den oppning, som man 

 hos manga Ctenobrancbier ser pa undra sidan af 

 foten, ocli som af Delle ChiAJE anses leda till 

 ett vatlenforande system, synes hafva samma upp- 

 gift, och de spongiosa kropparna kring de stora 

 venerna hos Cephalopoder torde ocksa vara ett slags 

 silar, genom hvilka vattnet fores utifran in i del 

 inre af cirkulations-apparaten. Hos Bryozoa ser 

 man naringssaften rora sig fri i kroppskaviteten, 

 omkring tarmkanalen, och hos Insekter och liigre 

 Crustaceer ar blodet utgjutet i visceralhalan i mel- 

 lanrummen mellan muskier, nerver, tegumenter o. 

 s. v., och i de annu mindre lacunerna mellan vaf- 

 nadernas fibrer och lameller. Hos Bryozoerna fmnes 

 intet hjerta, hos Insekterna finnes ett sadant, som 

 genom sina sammandragningar bestammer niirings- 

 saftens gang; hos Crustaceerna fortsattes hjertat i 

 vissa ror med val begransade vaggar, som forgrena 

 sig till alia organer, saledes arterer, men som i sina 

 sista forgreningar ofverga i ett nat af capillara la- 

 cnner mellan vafnadernas fibrer och lameller, hvilka 

 lacuner ater sla i samband med andra storre rum, 

 belagna mellan organerna, sa att blodet, drifvet af 

 hjertat genom artererna ut i dessas yttersta forgre 

 ningar, gjntes i ett allmant interstitielt, lacunart sy 

 stem, fran hvilket det atergar till hjertat och full 

 bordar sitt omlopp. Samma halft vasculara, halft 

 lacunosa omlopp synes ega rum hos Spindlarna och, 

 som det synes, hos Molluskerna. Aldrig ar hos dessa 

 hela blodmassan innesluten i ett slutet system af 

 karl med egna vaggar. Stundom finnas hvarken 

 arterer eller venerj stundom fora arterer blodet 6f- 

 veralh dit, hvarest lif ar att underhalla, men inga 



I 



d 



