159 



derlnom, som i massa iiro ofvervagande ocli be- 

 stamma dess kaiakter. I. De violetta och bla dju- 

 rens zon framlrader egentligen i ytan af oceanen. 

 Dessa djur aro vattenklara, Phyllosorner, Pteropoder, 

 Salper, Meduser m. (1. En stor del af dem kunna 

 icke tala det starka Ijuset om dagen, utan lefva 

 blott om natten i ytans narhet, men halla sig om 

 dagen i stone djup^ men andra kunna icke siinka 

 sig, Pliysalia, Velella, Actinecta, Glaucns, Jantliina, 

 och de hafva alia en starkt violett eller bla farg. 

 — IJ. De jordfargade och brokiga djurens region 

 Jigger ocksa i ytan, men nara kusterna, mellan ebb 

 och flod, lika mycket i luften som i vattnet. Har 

 gor sig ingen bestamd farg gallande, och rena far- 

 ger aro sallsynta. Pa "branta sandslrander" herrska 

 arter af Chiton, Siphonaria, Litorina, Terebra, Tro- 

 chus, Nerita, Cerithium, Ascidier, Holothurier, Acti- 

 nier. Dessa aro i allmanhet jordfargade "som klip- 

 pan hvarpa de lefva'\ Pa flata sandkuster aro 

 krabbor de herrskande djuren, Gecarcinus, Gelasi- 

 nms, Ocypoda, Albunea. — III. De grona djurens 

 region ar utvecklad endast i bugter, der Caulerper 

 aro de talrikaste algerna i det stilla vattnet. Den 

 stracker sig till nagra fa fot under ytan. Hos Aply- 

 sia, Actoeon, Synapta, Holothuria och Actinia, som 

 hiir aro karakteristiska, ar den grona fargen ofver- 

 vagande. — JV. De gula och bruna djurens region 

 stracker sig fran omkring 10 till 50 fot under ytan. 

 Hit hora korallrefven, med Heteropora palmata och 

 cervicornis, som i Yestindien der spela hufvudrollen, 

 och de hafva liksom de herrskande arterna af Po- 

 rites, Manicina, Millepora, Nullipora, Gorgonia fla- 

 bellum, Eunicea succinea, suberosa o. s. v. en brun 

 eller gul farg. — V. De roda djurens region strac- 

 ker sig fran foregaende balle till omkring 500 fot. 

 Vid Drobak fann forf. i delta djup Astrogonium 



