, 175 



vindar ocli stronimar ocli nyglfonnaga, vissa orga- 

 nismer blifvit ofverforda, likval stora antal atersta, 

 som icke medgifva ett sadant antagande, ocli dess- 

 utom erfarenhelen icke tillater oss att lillagga de 

 ofverforande medlen sa stor inakt. Det ar genom 

 det tredje sattet, genom inflyttning, genom koloni- 

 sation fran narbelagna arecr, som britiska oarna 

 erhallit sin fauna och flora. Den britiska veoeta- 

 lionen visar sig samniansatt af fern val skilda floror, 

 af hvilka fyra utgora lika manga provinser, den 

 femte sprider sig ofver och mellan de andra. I. Det 

 vestra och sydvestra Trlands flora, som visar sig har- 

 stamma fran Spanienj den innehaller ir)ga egendom- 

 liga dJLir. II. Sydvestra Englands och sydostra Ir- 

 lands med Guernsey och Jersey, som hcinvisa pa 

 Bretagne, med Helix aperta, H. revelata, H. pisana, 

 Testacellus haliotoideus, sannolikt Bulimus acutus. 

 III. Sydostra England, kritformationens distrikt, med 

 arler hiirstammande fran Frankrike: Helix Pomatia, 

 H. obvoluta, H. limbata, H. carthusiana, H. carthu- 

 sianella, Clausilia ventricosa, C. Rolphii, Bulimus 

 montanus. IV. Hojderna af britiska alperna med 

 skandinaviska viixter och djur, Lepus variabilis, ri- 

 pan, orren (nu utdod), nordiska insekter, och brist 

 pa Molluska pulmonata. V. Den allmiint spridda, 

 till sin karakter hufvudsakligen germaniska typen, 

 som framstar isynnerhet i ostra England och ofta 

 mot norr och vester, der den genom sundet till 

 icke ringa del afstanges fran Irland, sasom fallet ar 

 med muUvaden, ekorren, hasselmusen, vesslan och 

 Lepus timid us, med foglar af kort flygt, med halfva 

 antalet af reptilier, med insekter och lungandande 

 Mollusker. Bland de sednare aro Helix scarbur- 

 gensis, H. excavata, Clausilia dubia, Pupa alpestris 

 germaniska former. — Inflyttningens tid bar varit 

 mellan den eocena perioden och den historiska. 



