191 



tade, som ofvan iir sagdt, Brltanniens germaniska 

 vaxter ocli djur. Dess klimat forandrades sma- 

 ningom. J Irland och pa on Man ligger Cervus 

 niegacerus i backen af sotvattensinergel med nu 

 lefvande Mollusker, hvilande i fordjupningar 1 lyf- 

 tade glacialbaddar. Pa sotvatlensmergeln ligger torf, 

 med qvarlefvor af gammal skog. Saledes lefdc C. 

 megacerus fore skogsperiodeii, sannolikt afven renen. 

 Bafvern, Bos primigenius, Elcphas priniigenius, ha- 

 sten, vargen, sannolikt bjornen, voro under tiden 

 utspridda ofver en stor del af britiska aiean, innan 

 det stoi-a landet brots upp der nu Irlandska sjon 

 ar. Nar landet blef betackt med skogar, lefde der 

 bjcnor, tigrar, noshorningar, uroxar m. fl., nagra 

 nu alldeles utdoda, andra annu lefvande, men icke 

 i Biitaunien, nagra annu qvarboende. Men manga 

 af dessa hade bebott delar af Biitanniens area un- 

 der roda Craggens period och vid bcirjan af glacial- 

 perio(!(>n, samtidigt med de nu lefvande och utdoda 

 eller sydliga former af Sotvattens-Mollusker, som 

 trafFas i sotvattenslager i Essex, equivalenta till en 

 del med den daggdjurfoiande Craggens hafsforma- 

 tion. Nar klimatet blef hardare, torde de, liksom 

 Hafs-Molluskerna, hafva diagit sig undan for att 

 aterviinda vid mera gynnande yttre omstandigheter, 

 sa alt man i England har desamma arterna af Ele- 

 phas, Rhinoceros, Felis, Cnnis, Equus m. fl. bade 

 fore och efter glacialperioden, medan Mastodon an- 

 guslidens och Cyrena icke kommo tillbaka. Pa 

 samma vis med vaxterna: man finner fossila skogar 

 af ek och fur, och Pinus abies, nu frammande for 

 Britannien, under glacialbaddarna, equivalenta med 

 mammaliferous Crag. — Det ar ofvan anmarkt, att 

 den glaciala faunans forhallanden i mycket aterfm- 

 nas vid ostia kusten af Nord-Amerika, der hvarest 

 en motsvarande boreal hafsmolluskfauna moter en 



