322 



men icke Froblasan deraf bortskymnics. — Inom 

 abdominalkaviteten hafva aggen, genom inbordes 

 tryckning, en mer eller nriindre manghornig form. 

 Utkomna i bafsvattnet blifva de sferiska, af^V^mm.; 

 fargen ar, vid reflexion, blekt violett, vid refraktion 

 gulgron. I midten ses froblasan ganska tydlig; ova- 

 riehTllet sluter sig tatt till vitellus, som bestar af 

 ytterst sma korn hopade i sma massor; bland dem 

 runda kulor, som se ut som oljedroppar, och en 

 genomskinlig, farglos, homogen, viskos vatska, som 

 sammanbinder alia dessa delar. — Pa samma siitt 

 forhaller sig agget hos Clymene, Terebella, Nereis. 

 Hos Clymene, der agget ar tre ganger storre an 

 hos Hermella, trodde sig Q. se en egen hinna hos 

 froblasan, och tva olika lager af vitelluskorn, det 

 yttre af mindre och blekare korn an det inre. Hos 

 vissa Terebeller ar det mogna agget omgifvet af en 

 nastan regelbundet veckad hinna. Hos Clymene och 

 Nereis ar froflacken blaaktig, froblasan giilaktig. — 

 Ovariehyllet, 'Tenveloppe ovarique", som omsluter 

 aggets elemenier, ar icke specifisk for vitellus; 

 denna bar ingen egen hinna. Vitellus behaller sin 

 sferiska form endast genom den sammanhallning af 

 dess delar, som beror pa den genomskinliga vat- 

 skan, som tyckes vara satet for de vitelli lifsyttrin- 

 gar, som langre ned skola omlalas. — I testikelns 

 areoler flnner man sma homogena genomskinliga 

 granulationer af omkring -j^ mm. Nar dessa till- 

 vaxt till Tw mm. falla de ut i abdominalkaviteten 

 fortvaxa och upplosa sig i spernjatozoider, som ar 

 ganska sma 5 hufvudet bar jijjs mm., svansen ar yt 

 terst fin. Ingen iakttagelse tyder pa spermatozoider 

 nas ulveckling ur celler. — Om det obefruktad 

 agget far ligga i bafsvattnet, intrader forst endos- 

 mos, hvarigenom en viss qvantitet vatten intranger 

 och skiljer ovariehyllet fran vitellus, sa att agget 



i 



