326 



har finnes intel regelbcindet forliallantle. Af tusen 

 agg, som Q. undersokt, skedde klyf'ningen icke lika 

 hos tva. Men en sak iir viss. Hvarje gang gulan 

 har natt en viss piinkt i klyfnlng, uppslar en mot- 

 satt rorelse af koncenlrering, nnen hvarje gang ar 

 delningen betydligaie, koncentreringen mindre full- 

 standig. Deiigenom fordelas vitellus stand igt, anda 

 tilldess att klyFningskuIorna pa ytan aro knappt 

 storre an de granulationer man finner i det obe- 

 fruktade agget. Dessa fenomener fortga under 6 — 7 

 timmar utan forandringar i vitelli struktur, men der- 

 efter blir denna smaningom niera genomskinlig, me- 

 dan ytans klyfningsknlor forlora sin forra farg och 

 sammansattning. De borja alt bilda stora, oregel- 

 bundna, Toga talrika lober, som icke hkna hvad 

 som skedde i borjan af denna period, och ytan 

 antar smaningom utseende af en sig bildande vaf- 

 nad. Delta yttre lagers tjocklek ar ^ af aggets dia- 

 meter. Det innesluter en inre niassa, hvars farg 

 och sammansattning annu noga liknar det nylagda 

 aggets. Denna inre massa undergar i sin ordning 

 ganska hastiga forandringar, och organiserar sig till 

 ett antal stora rundade granulationer, mahanda verk- 

 liga celler. De bibehalla annu liinge vitelli gron- 

 gula farg. Snart ser man en lakun bilda sig mel- 

 lan dem och forlanga sigf till vitelli yta, der den 

 bildar ett oregelbundet tre- eller fyrkantigt stiille,, 

 klarare an det ofriga, och som sednare blir mun- 

 nen. Den tillvaxer, ordnar sig, och blir en central- 

 hala omgifven af stora riinda celler, som hafva 

 forlorat vitelli karakterisiska farg. Denna halighet 

 blir sedan tarmen. Straxt efter det att munnen 

 bildat sig, blir agget larv. Men dess form ar i 

 hog grad oregelbunden och "ovariehinnan" behaller 

 annu samma veck som forut. Dessa utplanas lik- 

 val smaningom, och denna hinna, hittills overksam 



