378 



och, nar de lefvat ensliga, for att para sig. En sa- 

 dan ort ar vattnet, kanske afven blott fuktig jord. 

 Komiia ur landinsektcr, kunna de ofta icke, eller 

 eiidast sednare, finna vatlen, men derfor hafva Gor- 

 dierna egcnskapen att lange vara skendoda, men i 

 vatten atertaga sina lifsyttiingar (Mathey, Journal de 

 physique, de ciiimie, d'hlstoire naturelle et des arts, 

 XCI, 1820, 476; jfr. Miram's iakttagelse, Arsb. 1840 

 — 42, 111). En ur en sondertrampad Pterosticlius 

 melas uttagen lorlorkad Gordius aquaticus atertog i 

 vatten sin liflighet. Sa kan Gordius under latent 

 lif aFvakta refjn eller vattenflode m. m. Svart ar 

 att erfara, i livilket tillstand Gordius invandrar i 

 insekten. SiEBOLD iakttog, att honan i vatten lag- 

 giiv aggen, som bilda en genom ett agghvitartadt 

 jimne sammanhallen, mycket lang Strang, hvilken 

 hon genom tillbakadragning af svansandan drar ut 

 ur konsoppningen och lindar omkring sig sjelf. Un- 

 jjarna leFva otvifvelaktiijt i vattnet; men huru Gordier 

 komma i sadana fjaril-larver, som endast halla sig pa 

 trad och buskar, ar en gata, t. ex. i Tortrix po- 

 inonana, genom hvilken Gordii komma i anstuckna 

 applen och paron. Wagners Handworterbuch der 

 Physiologic, II, 641, art. Parasiteuj Amtl. Bericht 

 (lb. die Versaml. zu Niirnberg, 1845, 182; Verhandl. 

 d. schweiz. naturforsch. Gesellsch. 1847; Wgm. A. 

 XIV, 11, 370; Lereboullet, Institut, 1847, ]N:o 715. 

 Helmin- Wedl beskref forpuppade Filarier hos grodan, 



blodet. samt liktidlgt der forekommande hiematozoer, myc- 

 ket afvikande fran de forut t. ex. af Gr.uGE obser- 

 verade. De fiesta, storre, hade en rundaktig form 

 och en flimmerkrans vid friimre andan. Flimmer- 

 haren, sex till atta, starka, hade dubbel rhythmisk 

 rorelse, en langsam i en riktning, en hastig i mot- 

 satt. Kroppen iir graaktig, genomskinlig, och inne- 

 hallcr endast nagra klarare niolekuler, ytan synes 



