386 



lik form. Niir deiiiia natt en viss grad, markerar 

 sig den blifvande kljfnlngen genom en dunkel, vt- 

 lig linea tviirs ofver, konvex mot den moikare po- 

 ]en, a omse sidor sammanfallande med den Ijusa 

 zonens utvidgningar, och med den Ijusare polens 

 afdelning bildande en fuUkomlig oval. Pa andra, 

 motsatta undia ytan af gulan ser man genomskimra 

 en annan llnea, livars bojning ar motsatt den for- 

 ras, och som med den morkare polens afdelning 

 bildar en oval. Dessa begge baglineer aro kontu- 

 rerna af tva skilda portioner af forsta cellen, som 

 hvardera upptagit halften af dess innehall. Den 

 membran, som begransade den forsta cellen, for- 

 svinner, men hvardera af de tva nya cellerna ar 

 redan omgifven af hvar sin membran, hvarvid all- 

 deles desamma forandringar i deras inre visa sig, 

 som nar den forsta kulan bekliidde sig med sin egen 

 membran, nemlijjen fettkulornas sammandraofninnf mot 

 midten och den Ijusa zonens upptradande i perife- 

 rien. De tva kulorna ligga med sina inre ytor platt 

 tryckta mot hvarandra, men denna beroringsyta har 

 den stallning, att den under en spetsig vinkel ge- 

 nomskar gulans tviirdiameter. Den ar saledes i bor- 

 jan genom sin snedhet ganska stor, men forminskas 

 smaningom, i det kulorna i ofrigt blifva mera klot- 

 lika, hvarvid ocksa beroringsytan fran en sned stall- 

 ning smaningom far en, som slutligen sammanfaller 

 med gulans lodrata tviirdiameter. Man har da tva 

 mot hvarandra liggande klyfningskulor, till en del 

 plattade inbordes, hvardera med ett centralt mor- 

 kare parti och en Ijusare periferisk zon, hvilken 

 sednare dock iir mer tydlig i den kula, som upp- 

 tagit innehallet af den Ijusare polens halft. Vid 

 delta stadium, stundom nagot tidigare, uppstar i 

 hvardera kulan, nagorlunda i midten, en Ijus flack, 

 som harror af en klar rund kropp, som i alia 



