488 



iiingania (arkaderna) mellan armarna blifva lUbojda, 

 starkaie (bramets bildiilng); annarna aro langa, 

 sniala. Djvirets langd ar en half millimeter. Jii 

 mera den bakre delen af kioppen rundas, destomera 

 afliigsnas fran hvarandra andarna af de klubblika 

 sproten, men de vaxa med detsamnia bagformigt 

 emot hvarandra, och fa langa taggiga utskott. Af- 

 ven de bagformiga sproten fa langa utskott, som 

 iorgrena sig, stundom anastomotiskt, sa att ett litet 

 natverk uppstar, eller ringar. Afven nya, isolerade 

 sprot framtrada hiir och der. Det ser saledes ut, 

 som om genom denna spiotbildning slutligen i hela 

 huden skuUe kunna, hos larven af Echinus lividus, 

 bildas ett inkrusterande kalknat. Likval bar sprot- 

 stallningen bos de af Mueller beskrifna utviixta 

 larver forblifvit i sin uisprungliga enkla gestalt, 

 ehuru spar finnas i bans afbildningar af en ombild- 

 ning, fastiin i ringare grad. Hvad slutligen angar 

 den del af den af Derbes framstallda forvandlingen, 

 under hvilken embiyo smaningom forlorar armarna 

 for att atertaga klotformen, beror den utan tvifvel 

 pa sjuklighet, och ar en monstros hamningsbildning, 

 som nastan alltid visar sig vid utveckling i fangen- 

 skap. — Nar Krohns Echinus-larver hade uppnatt 

 ofvan beskrifna stadium, dogo de. Det fuljande af 

 deras miirkvardiga oden ar uliedt af en annan. 



Johannes Mueller, som redan forut anstallt 

 foljdrika undersokniiigar ofver nagra mikroskopiska 

 djurformer, som lefva i bafsytan, och ofver deras 

 utveckling till Echinodermer, foljde iifven den af 

 Derbes undersdkta larven i alia utvecklingstillstand. 

 Den blir sednare lik vissa med flimmer-epaletter 

 forsedda larver (se nedan) och far lika manga ar- 

 mar af samma form. Den hoga (langa) bakkrop- 

 pen behaller den, och endast derigenom samt genom 

 de tva klubblikt slutande s})r6ten skiljer den sig fran 



