421 



traclande, Icke iios a!la Individer liktidigt mark bar 

 oppning. Hos }iigre iiidividei" iir luilviidet alltid 

 klubblikt, lios det storsta observerade individet bade 

 dot afrmidad yta, ocli bar tva breda bakat riklade 

 lober. Kroppens form ar obkaj i sin enkbiste, siil- 

 lan forekofmnaiide form, enkelt trlnd, oftasi med 

 kiiolbka e]ler grenformiga kooppar, som aldrig fin- 

 nas pa buFvudet. De toira aro eii till atta, bos 

 jivider vanligeii tio till tolf; nar en enda 





iir tillstades, intar den iiastan alllid midten af krop- 

 peiij liar tva, sitta de aldrig pa samma sida och 

 aldrig ntidt emot bvarandraj om flera, aro de al- 

 tenierandc. De grenformiga knopparna aro utveck- 

 lade knolformiga, iinnas blott bos de storsta indi- 

 videi-na, ocb aldrig jemte de knolformiga. De ai"o 

 kkd^blika, en till atta, med langdaxeln rikfad bakat. 

 Hela kroppen iir en ofverallt sluten sack. Den jemn- 

 breda, kanalFormiga kroppsbalan ingar ej i knop- 

 parna. Kroppens vaggar aro, afsedt fran knopparna, 

 jemnljocka, af klai-, gulaktig sul)stans, ulan nerver, 

 muskier, kail, celler cller kiirnor. Knoppaina iiro 

 bomogena iitviixter af viiggen, men i dem bildas 

 smaningom sma gula korn, lika fetlkulor, som for- 

 okas ocb vaxa, tills do som en kompakt bop fjlla 

 knoppen. 1 de knollika knopparna sags alltid en storre 

 centralkula, 0,009 lin., i de grenformiga kulor fran 

 0,007 lin. till omiitbar litenbet, regellost blandade. 

 Kulorna angripas bvarken af iittiksyra, svafvel- eller 

 salpetersyra. — Dicyoma iir koidos; knopparna kun- 

 na ej, som Erdl ville, anses for konsorganer, eller 

 agg. Men i den inre kanalen utvecklas embryoner 

 af tva slag, aldrig begge slagen i samnia individ, 

 utan alllid i nagra individer infusorieartade embry- 

 oner, i andra masklika, sa art icke de forra, sasom 

 Erdl an tog, kunna vara vitvecklingsstadier af de 

 sednare. De infusorieartade embryonerna iiro, ul- 



