423 



lade. Sadana bildningspunkter kunna vara en, tva, 

 Ire, iinda till fern, ocli sta i intet beroende af knop- 

 parnas antal. — De masklika embryonerna, hos 

 andra indivlder, likna mycket moderdjuret, endast 

 alt hufvud, kroppshala ocli knoppar ej i\vo bildade. 

 Den valslika kroppen ar ofverallt besatt med flim- 

 raerhar, kroppens vaggar af struktuilos substans; 

 i stallet lor kroppshalan en foljd af oregelbundna 

 genom skiljevaggar afdelade rum, liksom bestode 

 embryonen af ett antal efter hvarandra liggande 

 celler. Dessa embryoner utvecklas, iitan "bildnings- 

 punkter", ur mindre talrika keimceller. En sadan 

 cell ombildar sig till en granulerad kula, som for- 

 liinger sig och forvandlas till en maskformig em- 

 bryo, hvilken stracker ut sig, far flimmerhar och 

 forsta antydningen af en kroppshala. — Bada sla- 

 gen af embryoner trafFas fria i venbihangens vatska. 

 Huru de komma ut ur Dicyema ar okandt; moj- 

 ligen genom den af Erdl sedda, tidtals framtra- 

 dande oppningen pa hufvudiindan, eller genom mo- 

 derdjurets dehiscens. De mask form iga embryonerna 

 ombildas steg for steg till likhet med moderdjuret. 

 De infusorieartade deremot sagos blott forlora sina 

 cilier, hvilkas plats intogs af ett yttre hylle, som 

 hade silt ursprung nara framre andan, men baktill 

 med storre mellanrum var fritt fran kroppen, och 

 som visade egna vaglika rorelser, ' liksom hade det 

 uppkommit genom alia flimmerharens sammansmalt- 

 ning. — Dicyemas natur forklarar Kolliker sa, 

 att moderdjuret med masklika embryoner ar en alt- 

 am ma, dessa embryoner och moderdjuren med in- 

 fusorieartade embryoner deremot arnmor, samt dessa 

 sednare embryoner analoga med Cercarierna. Der- 

 vid anmarker ban likval, att Dicyemas utveckling 

 ur agg iir osedd; att de infusorieartade embryo- 

 nerna icke hafva ringaste likhet med Cercarier, 



