393 



maskar, MolJusker (undantag Cephalopoda), Rolato- 

 rier, Annelider, lagre Crustaceer, manga Batrachier 

 och daggdjur; hos andra med mind re, hvilket man 

 kallat partlel klyfnlng — sasom hos Cephalopoder, 

 Arachnider, hogre Crustaceer, Insekter, Fiskar, Ba- 

 trachier, till en del hos Saurierna, och hogst san- 

 nolikt hos foglarna. Hos andra ater trada karnor 

 och eula i intet narmare forhallande — sasom hos 

 Trematoder, Cestoder, Ascaris dentata, A. alaudae 

 cristatae, Oxyuris ambigua, Trichocephalus, Cuculla- 

 nus elegans (M. A. IMS). Slutet af hela processen 

 ar, hos djiir med klyfning, bildningen af en stor 

 mangd celler, embryonernas forsla celler, hvilka 

 uppkomma pa det satt, att klyfningskulorna af vissa 

 sednare stadier, och forst de yttre, bekliida sig med 

 membraner, hvarigenom deras korn och forbindnings- 

 substans blifva cell-innehall, karnorna cell-karnor. 

 Hos de andra djuren, utan klyfning, bar det hittills 

 icke varit mojligt att folja karnornas ode, som under 

 gulans smaninijom skeende fortarinsr samla sio[ till 

 en stor hop. Men om man tar i betraktande, 1) 

 alt de utbildade individerna af dessa djur bevisligen 

 i alia sina delar besta af celler, eller hogre, ur 

 celler framgangna elementer, och 2) att hos belt 

 narstaende djur, t. ex. manga arter af Ascaris och 

 hos Cucullanus emydis lutariae, klyfning och cell- 

 bildning forekommei', kan man med siikerhet antaga, 

 att afven bar, nar ett visst antal karnor uppstalt, 

 de iorsta celler na i embryonerna framga ur dem, 

 i det sannolikt, ur de annu ofriga flytande reslerna 

 af gulan, membraner bilda sig omkring karnorna. 

 Om sa ar, sa maste begge utvecklingssatten vara 

 viisendtligen lika, i det begges vigtigaste moment iir 

 bildandet af ett slort antal karnor, omkring hvilka 

 slutligen embryonens forsta celler uppsta. Betriif- 

 fande slutligen dessa forsta cellers slulliga ode, ar det 



