565 



noofrafier ofver britiska fossila koraller, ut^ifna af 

 Palaeontographical Society, tneddelat resultaferna af 

 grunclliga och vlgliga undcisokningar ofver koral- 

 lerna. Foljande bor bar meddelas. Polyparium ar 

 hvarje serskilt massa, bildad af en cllor flera sins 

 emellan organiskt forenade polypers harda delar. 

 Enkelt 'polyparium ar dot, soni tilllior isoleradt In- 

 divid; sammansaU polyparium del, som uppkommcr 

 genom den nara foreningen af flera serskilta indi- 

 vider; polyparit ("polypierite") sanimanfattniiigen af 

 de harda delar, soni tillhora hvarje af de salunda 

 sanimanhallna individerna, sa att polyparit inotsva- 

 rar enkelt polyparium. Polyparoid (polypiero'ide) 

 iir den mer eller njindre laderartadt Casta massa, 

 som, t. ex. hos Alcyoiiium, Cornularia, "barken" hos 

 Gorgonia etc., motsvarar polyparium, rnen iir ofull- 

 standigt forkalkad. Polypariets vafnad iir ej ho- 

 molog med brosket, ej med benen af en vertebral, 

 ej med det amne, som utgor cephalothorax hos 

 Crustacea, ej n*ed skalet hos molluskerna. Den iir 

 af en egen karakter och far namn af sclcrenchyma. 

 Hos ''Polypes coralliaires" (Zoantharia och Alcyo- 

 naria) besta de mjuka delarna af Oeia skiljaktiga 

 viifnader: den yttre hinnan, huden, som, fiirgad, 

 intager kroppens yta och gar ofver in i munnen 

 for att bilda niiringsroret, hvilket hiinger midt i 

 kroppshalans ofra del; och den inre serosa hinnan, 

 som bekliider inre ytan af huden, d. v. s. viiggen 

 af kroppshalan, som inat mot medellineen forliinger 

 sig i langsveck, och rundt omkring niiringsroret bil- 

 dar en serie af slraligt stiillda lodrata skifvor, hvilka 

 tjena sasom mesenterier och vanligen nedstiga till 

 bottnen. Mellan de bada hinnorna eller i inre hin- 

 nans veck ligga konsorganerna och musklerna. Krop- 

 pen delar sig i tva delar, som kunna anses sasom 

 djurets bal och hufvud, nemligen den nedra, tjoc- 



