494 



daiia Opinurcr tiaffas annu i oppna liaCvct, fostiin 

 hvarje spar af Plutetis ar forsvunnet. Ett nytt arm- 

 led bildar slg niellan skifvan och del primitiva le- 

 det, och dv lorsedt med tva fotter, tva taggar. Den 

 uiiga Ophiuran, med tva armleder, ar da 1 Imea 

 stor. Man finner sadana fria i hafvet tills de liaFva 

 lyra leder pa armarna, ocli pa hvarje led tva par 

 taggar, samt | till en lineas diameter. Kalian lor 

 alia nya leder ar skifvan, pa dess ventrala sida, 

 niellan skifvans interradiala fait. Unoarua tillhora 

 sannolikt Ophiolepis. Abhandl. Akad. Berlin. 1846; 

 Berl. Bericht, 1846, 294; M. A. 1847, 157. 

 Bipin- I sin afhandling ofver utvecklingen af Asterias 



Ast«Tas. ytti^atle Sars, att det besynnerliga vasen han 1837 

 beskref under namnet Bipinnaria asterigera vore ett 

 Litvecklingssladium af nagoii sjostjerna; jfr. Arsb. 

 1843—1844, 183. Danielsen och Koren, i Nyt 

 Mag. for Naturvid. V, 264, samt Johannes Mueller 

 i Berliner Abhandl. 1848, M. A. 1849, 84, hafva vi- 

 dare fortfoljt denna fraga. Den tidigaste form, un- 

 der hvilken Bipinnarian eller Asterias-larven nu ar 

 kand, fann Mueller vid Helsingor i September. 

 Den var I till | linea lang, batformig, med rygg- 

 sidan starkt konvex, med ena andan ombojd at buk- 

 sidan, och ofver buksidan af den andra, icke om- 

 bojda, tiubbiga andan en skifva, liksom ett dack, 

 Berl. Abhandl. t. 1. Mellan denna och den om- 

 bojda delen ligger en djup fara, hvari munnen ar 

 beliigen, fran hvilken tarmkanalen afgar med mage 

 och tarm, men annu utan tydlig analoppning. Flim- 

 merbriim, sa karakteristiska for Echinodermlarverna, 

 aro har tvenne, ett lopande kring randen af hela 

 det storre batformiga, ombojda ryggpartiet, ett kring 

 den mindre skifvan. Niir larven blifvit dubbelt sa 

 stor, ar den mera platt, ryggsidan skoldformig, buk- 

 skifvan (dacket) och den icke ombojda delen af 



