495 



rvcfiJfskifvau foilang^dn orli smalare, 1. c. t. 1, f. 4, 

 5, 7, 8, X, y, analoppningen tyHll<r- fiiinmerrorelse 

 i licla tarnikanalen. Deipa utvecklar sa val ivgg- 

 skcildcn som bukskifvan I sin rand symmetriska, oron- 

 lika, i randen lued flimmerbramet bekladda lober, x, y, 

 af livilka de mellersta, opariga, redan forut I'orlangda 

 ()( b smalare, dervid blifva bredaie an de audra ocb 

 liirigrc, de skola nemligen blifva Bipinnarians dubbla 

 sitnfena. Man ser tva bbndtaiinlika lor, som ban- 

 ga tillsammans under munnen. Annii syntes intet 

 spar till sjostjernan. — Sedan denna (ramiradt, kan- 

 ner man larven genom Danielsens ocb Korens of- 

 vannamnda undersokningar, dem JoH. Mueller yt- 

 teiligare bekraftat ocb rullstandigat. Bipinnaria aste- 

 riijera ar till slaotet utan tvifvel identisk med de 

 vid Helsiiigor observerade, men till arten skiljaktig. 

 Hos Bipinnarian aro nu de tva opariga loberna x, 

 y, den dorsala ocb den ventrala, iitdragna till myc- 

 ket langa simfenor, 1. c. t. 2, 1". 1, d, d', de otriga 

 loberna deremot, bar smalare ocb langre, aro sju 

 par, sammanslallda omkring olVa fjerde- eller tredje- 

 (lelen ; djuret ror dem standigt under simningen. 

 Flimmerbramet ar bar, som bos de forra, dubbelt, 

 ett for ryggdelen ocb dess sex par lober, ett for 

 bukskifvan ocb dess ena par lober, det sjunde. Al- 

 dra ofverst, mellan de tva ofversta loberna, sitter 

 sjostjernan. Larvens munn ar annu tydlig, belagen 

 i den bagformiga faran mellan ventralskifvans ofra 

 rand ocb den ombojda delen af ryggskifvan, 1. c. 

 t. 2, f. 1, c. Derofvan, straxt under sjostjernan, 

 ses larvens analoppning i iindan af ett framskju- 

 tande ror, ib. b. Fran munnen forer svaliret in i 

 sjostjernan. Det ar nu gemensamt for Bipinnarian 

 ocb sjostjernan, som nu vuxit omkring larvens tarm 

 ocb mage ocb upptagit dem som sina egna, men 

 icke genom sin egen munn, bvilken annu ar sluten 



