ten. 



452 



Maiire- JoHANNES MuEixER, som rcdaii i Svstem der 



poipia- ;\jjte,.iJen annuirktc, alt Agassiz's mening icke kan 

 vara rikhg, enligt livilken madreporplaten sknlle 

 vara l)estammande (or lioger och venster hos Echi- 

 nider och Asterier, afven derfore, att Asterier fin- 

 nas med flera madreporplatar, visar att langsdlmen- 

 sionen kan bestammas pa foljande vis. Hos Echino- 

 metra ar langsdimensioncn gifven genoin den langsta 

 meridiankretsen. Det porfalt, som faller pa denna 

 meridian, ar det framre, efter ledning af Echino- 

 neus, Spatangus m. fl. Echinometras madreporplat 

 ligger bakat fran dorsala polen pa hogra eller ven- 

 stra sidan, i liogra eller venstra bakre interradial- 

 rummet, d. v. s. dess meridian afviker med en fem- 

 tedel af sferen, 72", till hoger eller till venster fran 

 bakre medellineen, eller 108° fran det framre por- 

 faltets meridian. Harefter bora de fran Echino- 

 metra icke generiskt skiljaktiga Echini bedomas. 

 Hos Echinus saval som hos Asterier med anus lig- 

 ger madreporplaten oftast till hoger fran den oftast 

 subcentrala anus. Hos Echinoneiis bcstammes langd- 

 dimensionen och hoger och venster saval genom ska- 

 let aflanga form, som genom laget af anus, hvars 

 meridian sammanfaller med den langsta meridian- 

 kretsen. Madreporplaten ligger till hoger om dea^_ 

 dorsala polen. Dess meridian afviker fran det framr^H 

 eller opariga porfaltets meridian med 70" at hoger, 

 eller fran analoppningens meridian med 108^ at ho- 

 ger. Blott hos Spatangus ligger madreporplaten i 

 analoppningens meridian eller den bakre liingsme- 

 ridianen, hos Scutella och Clypeaster deremot i det 

 dorsala centrum. Den af Philippi i Wgm. A. 1837, 

 I, 240, beskrifna monstrositeten af Echinus melo^ 

 hos hvilken det femte ambulakralfaltet ar ofullkom^ 

 ligt utbildadt, maste nu tydas annorlunda. Defl 

 ofullkomliga faltet ar verkligen det opariga framre, 



1 



■ 



