469 



icke hafva tjclllga kaiiter, blifva vtlerst svara alt 

 nrskilja. Slunclotii, serdeles lios Hemicosmites, aro 

 (le stiaJande i il)borna brntiia i rader af knoJar, ocli 

 inellanrufiimeii aro farade pa tvaren. Dubbelporer 

 ses hos atskllliga Caryocystiter. Hos Echinoencrinus 

 iir strabiingen nastan obsolet, ocb ytaii oregelbiindel 

 skrynklig. Hos Pseudocrinites arc radiation och ru- 

 gositet foienade. FoRBi s a user saiinolikt, att f'arorna 

 och strierna sta i sammanhang med fordehiingen aF 

 Himmerciber pa kiopperis yta. — De kanimiefflade 

 rhoinberna forekomma bos Apiocystites, Prunocy- 

 stites, Ecliiiioeiici'inus, Pseudocriniles, isynnerhet hos 

 de Iva sistnamuda slarkt utvecklade. Hvarje rliomb 

 beslar aF tva hallter, hvarje bureri aF serskilt plat, 

 llvarje lialFt iir nier eller mindre triangular eller 

 njurlik, sa all de, higda bas mot bas, bilda en nier 

 ellei- inindre tydHg rhomb. Midten aF hvarje halFt 

 tir vaiibgen mqr eller mindre nedtryckt och bar 

 parallela IvatFaror, oFta gaiiska djupa, aF olika an- 

 lal hos olika arler och i olika rhomber hos sanima 

 art. Farorna iiro lani^fst i midten aF halFrhomben 

 och aFtaga mot hvardera andan. Rhomben iir oFta 

 begriinsad aF en uj)ph6jd kant, som likval nagon 

 gang iir, oFtast j)a den ena halFrhomben, obsolel, 

 HalFihomben molsvarar en aF platens Iriangulara 

 strierade aFdelningar, och en aF platens sidor bildar 

 dess bas; olta iir den mycket mindre iin denna aF- 

 delning, nagon gang synes den vara storre. Den 

 synes vara en metamorFos aF ett aF platens segmen- 

 ter. Faiorna synas icke genomborra platen. Rhom* 

 bernas antal ar hos Pseudocrinites och Apiocystites 

 alltid tre, hos Echinoenciinus tva eller tre, okandt 

 hos Prunocystites. INar rhomberna aro tre, iir den 

 basala rhomben beliigen pa Framsidan, med sin lagre 

 hiilFt pa platen I i basalserien, och sin oFre hiilFt 

 pa platen 5, clhr dvn Forsla i subovarialserien. De 



