514 



det ar roivanaiuir, att i aiulia fall sa inyckel iir hi- 

 behallet. VicI draggiiing pa haCsbottneii (Inner man 

 ytterst sallan leniningar af doda sjostjernor, jifven der 

 letvande aro yniniga. AF fianvaron af fossila letn- 

 ningar hade vi saledes icke ratt alt sluta till Aste- 

 liernas icke lillvaro under forgangna tider. Det liar 

 ocksa visat sig, att de ganska tidigt upptriidde pa 

 jorden. Man liar tills for fa ar sedan saknat Aste- 

 riader i alia lager aid re an oolitens. De hafva se- 

 dermera hlifvit (unna afven i Jildre siluriska lager. 

 Nar i Oala-kalken och de denned forbundna sand- 

 stens- och skifferbildningar det organiska lifvet forst 

 upptrader i ymnighet och storre mangfald, visa sig 

 afven Asterier, i Cumberland, Wales och pa Trland, 

 med arter af Uraster == Asteracanthion M. T. I 

 Nordainerikas siluriska lager hafva narstaende, ma- 

 hiinda identiska arter blifvit funna, Hali,, Palseont. 

 New-York, Locke, Proc. Acad. nat. sciences Philad., 

 Ill, 33, Troost, Trans, geol soc. Pennsylv., I, 232. 

 I "terrain a nth rax i fere" i Dep. de I'Aisne har Tho- 

 RENT funnit en annan art af samma slagte, Mem. 

 soc. geol. Ilf. Fran sekundara bildningar har man: 

 Uraster, Goniaster, flera arter af Aslropecten, en Lui- 

 dia; fran kritan Arthraster Forb., Oreaster, Goniaster 

 i lalrika arter, Palmipes antiquus His. "gronsand" 

 (Hoburgens sandsten!), Astropecten; fran lertiara lager 

 Uraster, Goniaster, Astropecten. Coclaster Agass. an- 

 ser Forbes icke bora till Asteriderna, ej eller de af 

 GoLDFUSS bestamda Asterias scutata, stellifera, tabulata. 

 De siluriska arterna af Uraster hafva mycken likhet 

 med de nu lefvande. Slagtet tillhor numera hufvud- 

 sakligen norra Atlantiska oceanen, medan storre delen 

 af kritans arter, Goniaster, Oreaster o. a. nu iiro mer 

 eller mindre tropiska. Mem. Geol. Survey, II, ii, 457; 

 Ed. n. philos. Journ. XLV, 379. Jfr. Figures and De- 

 scriptions of british organic remains, Dec. I, t. 1 — 4. 



