585 



Pocillopora, Favosites; genom de hela sepia frSn Poritidae, 

 som hafva dem genombriitna; genom tvarbjelkarnas nSrvaro 

 fran Turbinoliderna, genom desammas stora antal frSn Eu- 

 psammiderna. Den betydliga utvecklingen af endolheca nar- 

 mar Astraeiderna till Cyathophyllinerna, men bos dessa bestar 

 endolheca af hela golf. Fr§n Fungierna skiljas Astraeiderna 

 deri, alt de fdrra hafva sepia fdrenade hvarken genom bjel- 

 kar eller golf, utan genom sma v§rtlika utvaxler, synapti- 

 culoL*, fran deras sidoylor. Derigenom alt theca Sr hel, skiljas 

 de fran Eupsammidae savSl som fr§n Poritidae, Madrepori- 

 dae 0. s. v. hvilka hafva thecan genomborrad; genom dess 

 lamellSra sfruklur fran Oculinidae, bos hvilka den Hr kora- 

 pakt och fast. Slutligen 8r det tillvaron af theca mellan 

 de individer, som alstras det ena af det andra utan att 

 atskiljas, samt kamrarnas djuphel, som skiljer mellan Astraei- 

 derna och Agariciernas typ. Familjen ar formrik och visar 

 manga ofvergangar till andra grupper. Hos Barysmilia antar 

 theca en fasthet, som pSminner om Oculina; hos Astroitis 

 ar den deremot reducerad, af en areolar vSfnad, ungefar 

 som hos Eupsammiderna ; IvSrhjelkarna hos Sarcinula likna 

 de golf man finner hos Oculinerna, fill och med hos Mille- 

 pora, Pocillopora, Cyathophyllum, medan de hos Acantha- 

 str<]eerna, serdeles hos Cyphaslra3a hafva den byggnad, som 

 utmSrker Poritidae. Medan i allmanhet polypariten f§r myc- 

 ket djupa kammare, ar den hos Echinopora, fdga djup, och 

 polypariet utstrScker sig §t sidorna i form af knoppbildande 

 skifva ungefar som hos Agaricierna. — Astraeiderna aro till 

 ett ringare antal endast ovipara, och polypariet saledes en- 

 kell; de fiesta aro fissipara eller gemmipara. De arter, hvil- 

 kas polyparier vaxa genom utveckling af knoppar, synas til- 

 lika kunna dela sig i kalkarna, men pa endast ett tillfalligt 

 salt, hvaremot man aldrig ser spar af knoppning hos nagon 

 ^f de arler, som normalt mangfaldiga sig genom klyfning. 

 Denna sednare beror derpS, att hos en enkel polyp i midten 

 af discus tv§ verksamhets-centra upplrada vid sidan af hvar- 

 andra, och utveckia lika kraft; da delas det enda individet 

 snart i tvenne lika halfter, som hvardera strSfvar att full- 

 standiga sig som individ. Men atskiljelsen genomgar icke 

 djuret i hela dess langd, och individerna blifva aldrig obe- 

 roende af bvarandra, sasom bland injusorierna; de hafva all- 

 tid atminstone en gemensam has. Atskiljelsens grader arc 

 mangfaldiga. I narmaste inbordes fdrening fdrblifva indi- 

 viderna hos Eusmilinae confluentes och Astraeina;; confluentes. 

 Hos dessa meandroidiska former bestSr polypariet af en eiler 



