586 



flera langdserier, raka elier krokiga, jemnt fortgSende eller 

 ofta afbrutna, men hvarje utgorande en enda calyx-dal (vallee 

 calicinale), med en enda, genomgaende, oafbruten columella, 

 raed septa icke straligt stallda, ulan inbdrdes parallela, lik- 

 som tentaklerna, och stallda i tva motsatta rader. Men po- 

 lypernas munnar aro skilda. Har blef den primitiva polypens 

 calyx genom forsta delningen utdragen pa ISngden, utan att 

 Stskiljelsen strackte sig djupare an till de aldra dfversta or- 

 ganerna, och endast munnarna skildes. Derpa delades hvar- 

 dera af dessa tva, och nar saledes fyra munnar eiler fyra 

 individer voro bildade, delade sig de tva yltersta, hvarvid 

 uppkommo sex polyper, af hvilka ater de tvenne yttersta 

 blefvo delade o. s. v., s§ att serien standigt vaxle vid an- 

 darna, men atskiljelsen standigt endast gallde de dfversta 

 delarna, aldrig de sclerenchymatdsa partierna. Men klyfnings- 

 fdrmagan bar icke fdr alllid afstadnat hos de medlersta in- 

 dividerna; Sfven dessa dela sig ofta, och fdljande en rikt- 

 ning, lodrat mot den fdrsla seriens, bilda de forsta termerna 

 fdr collaterala serier. I dessa meandroidiska polyparier Sr 

 seriernas fdrlangning det enda sparet af klyfningen. Hos 

 Astroria Sr daJen genom en tvar-theca delad i korlare serier; 

 hos nagra Meandriner ses serien pa vissa afstand blifva 

 bredare och columellan pa dessa stallen stdrre; hos Sym- 

 phyllia aro kalkarna tydligare och columellerna isolerade, septa 

 ej parallela, utan mera riktade mot medelpunklen. Genom 

 Lobophyllia sker nu dfvergangen till dem, som hafva hvarje 

 calyx omgifven af en thecu, Parastraea, Goniastraea, Eusmi- 

 lia, Dasyphyllia, Calamophyllia. Polypariets form beror pa 

 dessa fdrhallanden, och pS polypariternas inbdrdes stallning. 

 Aro de fdrenade i serier, och hafva dessa sidorna fria, blir 

 formen mer eller mindre solfjaderlik, s§som hos Rhipidogyra, 

 flera Lobophyllier, eller lik en veckad skifva, sasom hos 

 Trochophyllierna. Da gar utvecklingen hufvudsakligen mot 

 hdjden. Aro polypariterna med sidorna fdrenade, biir poly-T, 

 pariet massformigt, och tillvaxer nastan lika i hdjd och i 

 yta, t. ex. Meandrina, Symphyllia. Aro polypariterna be- 

 gransade och ofvantill omgifna af en theca, kunna de fdr- 

 blifva fria och polypariet blifva fasciculeradt eller tradfor- 

 migt, eller fdrenas till en massa. — De tva individer, som 

 upokomma genom klyfningen hafva oftast samma storiek, 

 men stundom ar det ena stdrre, hvilket torde hafva fdran- 

 ledt Dana till antagandet, att ingen skiljaklighet finnes mel- 

 lan mangfaldigandet genom klyfning och knoppning. Dessa 

 Iva fdreteelser aro likval af djupt skiljaktig beskafTenhet. 



