559 



alia obsoleta. I (let inre aio vanligen tva motsatta 

 interlamellaia rum bredare iin de andra, som lios 

 Aciiiiia, ocli vanligen iiro dessa tva mycket olik- 

 stora. Bland de kottiga liar Actinia clavus Q. et G. 

 ensain tolf tentakler. Hos Porites nedsliger visceral- 

 lialan icke till djurels bas. Caryophyllierna och 

 Astraeerna liafva nier an tolf tentakler, i tva eller 

 flera serier eller spridda, Actinia, Zoanthidae. De 

 sednare narrna sig Gemmiporidoe bland Caryophyl- 

 lacea. De hafva en vid discus, som bojer sig till- 

 baka mot basen. Tentaklerna aro korta, och mot- 

 svara hvar och en en strallinea i discus, och hos 

 nagra arter ar en af dessa stralar af annan farg 

 och storlek an de ofriga, antydande nagon egenhet 

 i tentaklets funktion, sannolikt motsvarande det lan- 

 gre tentaklet hos vissa Madreporse. Gemmiporiderna 

 hafva samma allmanna form och korta tentakler, men 

 discus ar ej strierad. Caryophyllidernas tentakler aro 

 mycket lika de vanliga Actiniernas. Astroeiderna haf- 

 va talrika, olikstora tentakler och en flat eller enkelt 

 konvex discus. Fungia ar en utplattad Actinia, med 

 tentaklerna spridda utan spar af serier j deras upp- 

 komst sammanhanger med septa, sa, att hvar ett nytt 

 septum hojer sig till ytan, uppkommer derofver ett 

 tentakel. 1 olikhet med Astroeerna, kunna Fungi- 

 erna icke betacka sina sammandragna tentakler ge- 

 nom att ofver dem invika randen af den yta, pa 

 hvilken de sitta; en sadan rand finnes icke. Det 

 finnes ofta hos Fungier en linea, lopande fran en 

 eller flera sidor af den aflanga munnen till om- 

 kretsen, utefter hvilken septa motas i spetsig vinkel 

 och sammanvaxa. Delta uppkommer genom en liten 

 forvridning af det kretsrunda djuret, och heist hos 

 dem, som hafva septa undulerade, hvarigenom dessa 

 latt komma i inbordes beroring. — Antalet af ten- 

 takler ar mycket allmant en multipel af sexj hos 



