602 



Geografisk DanA meddclar i sitt stora arbele ofver Zoo- 



uiired- phy tenia, i Sill. Journ. Mars och Maj 1847, A. N. 

 H. XX, 98, en ofverslgt af Polypernas utbredning. 

 Actinidoe ooli Alcyonaria hafva en vidstrackt utbred- 

 ning, Carjophyllidae, BlaINVII.les Caryophylliae, jemle 

 Dendrophyllia^, Ocullnoe etc. aro spridda nastan sa 

 vidt som Actinia anda till den kalla zonen, och pa 

 djupet till mer an 200 famnar. Madreporacea och 

 Astra^icea, tillsammans med Gemmiporidoe ibland 

 Caryophyllacea aro, med fa undanlag (En phy Ilia) 

 banvista till varniare trakter, och bilda korallrefven. 

 Den temperatur som begriinsar deras utbredning ar 

 19o_20o C, men de utliarda 18° C. I stilla haf- 

 vets varmaste delar, med 26° — 28° C. temperatur 

 aro de mest utvecklade. Vid Sandvvichs-oarna, som 

 ligga nara deras nordliga grans herrska Porites och 

 Pocillopora3, men fa arter finnas af Astraea, Mussa, 

 Mseandrina, som aro allmanna narmare aeqvatorn. 

 Utbredningen mot djupet ar mycket ringa. Tjugu 

 eller kanske sexton famnar innesluta nastan alia 

 arterna af Madreporer och Astrseer. Temperaturen 

 ar bar icke det bestammande, ty 20° C. finnes un- 

 der oeqvatorn till inemot 100 famnar. Ljus och 

 trvck, det sednare i dess forhallande till manjxden 

 af luft i vattnet, aro sannolikt de hufvudsakliga or- 

 sakerna. Vagorna, som sallan na djupare an trcttio 

 famnar, kunna icke bidraga att fornya luften i vatt- 

 net pa djupet som i ytan. Korallernas utbredning 

 beror dessutom pa deras utgang fran vissa centra. 

 De vestindiska arterna aro i manga hanseenden eg- 

 na, ingen identisk med ostindiska. De som lefva i 

 midten af stilla hafvets region aro nastan lika sa 

 egna; fa af dem vid Feejee-oarna aro identiska med 

 indiska oceanens. Foljande tabell visar det allmanna 

 forhallande^ sasom det nu visar sig. Hvarje ko- 



lumn ger antalet af arter egna for en viss 



I 



